Справа № 209/5060/25
Провадження № 2/209/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Ковальової-Писаревої А.Б.,
за участю секретаря - Лушпай І.І.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
09 липня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 32137,91 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позову надійшли до провадження судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського Ковальової-Писаревої А.Б.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 жовтня 2025 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто зі ОСОБА_1  на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 32137 гривень 91 копійок,  сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 гривень 00 копійок.
19 листопада 2025 року представник заявника  ОСОБА_1  – адвокат Мороз К.Т. звернувся до суду через систему "Електронний суд" із заявою про перегляд заочного рішення №209/5060/25.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 грудня 2025 року скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду за правилами спрощеному порядку з викликом (повідомленням) сторін по справі.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 березня 2017 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з наступними основними умовами: ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 39,99 % річних (фіксована), обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Договір був укладений в електронній у формі з використанням електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Банк виконав своє зобов`язання та перерахував грошові кошти, відповідач не повернула кредитні кошти внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 20 вересня 2021 року становить 32137,91 гривень. 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено договір факторингу, на умовах якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором у розмірі 32137,91 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 32137,91 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн.
08 січня 2026 року до суду від представника відповідача  ОСОБА_1  – адвоката Мороза К.Т. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. На обґрунтування відзиву зазначає, що в матеріалах справи міститься виписка по рахунку з кредитною карткою наданою позивачем на підтвердження наявності заборгованості за період з 23 березня 2017 року по 20 вересня 2021 року у відповідача, однак, у даній виписці зазначено, що поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становить 0,00 грн. Таким чином, відповідно до зазначеної вище виписки за період з 23 березня 2017 року по 20 вересня 2021 року заборгованость на кінцеву дату виписки відсутня. Вважає, що доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами та з урахуванням викладеного, підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відсутні. Крім того, відповідно до виписки по рахунку з кредитною карткою встановлено граничний термін сплати, а саме 23 вересня 2021 року. Враховуючи дану обставину, та той факт, що строк позовної давності закінчився 23 вересня 2024, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду 23 червня 2025 року (згідно даті підпису позовної заяви), тобто, після спливу загального строку позовної давності тривалістю у 3 роки, вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Одночасн,о вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження визначеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу, тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню /а.с.76-80/.
Одночасно, 08 січня 2026 року до суду від представника відповідача  ОСОБА_1  – адвоката Мороза К.Т. через систему "Електронний суд" надійшла заява про застосування строку позовної давності /а.с.81/.
28 січня 2026 року до суду від представника позивача ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" надійшли заперечення щодо заяви про застосування строків позовної давності, в яких представник просить залишити без змін заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 жовтня 2025 року. На обґрунтування заперечень зазначає, що строк перебігу починається з дня виникнення заборгованості за кредитним договором. 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийняго Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період лії воснного стану» (№2120-IX), відповідно до якого, прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків, у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні /а.с.89/.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мороз К.Т. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача через систему "Електронний суд" надіслав заяву про розгляд справи без їх участі та просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 
Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін згідно вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 березня 2017 року ОСОБА_2 шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та Банком, що підтверджується копією оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцептом пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії /а.с.5, 5 оберт/.
Відповідно до умов кредитного договору від 21 березня 2017 року, відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 , ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 39,99 % річних (фіксована), обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. /а.с.5/. Договір був укладений в електронній у формі з використанням електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
У відповідності до виписки по рахунку з кредитної картки за період з 23 березня 2017 року по 20 вересня 2021 року /а.с.14-22/, відповідач активно користувався грошовими коштами.
20 вересня 2021 року АТ «Альфа Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено договір факторингу №3 /а.с.7-11/, у відповідності до умов якого АТ «Альфа Банк» передає за плату, а ТОВ «ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Акту приймання – передачі реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло права вимоги за рядом кредитних договорів у тому числі і за кредитним договором №б/н, що був укладений з ОСОБА_2 /а.с.13/.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 20 вересня 2021 року, відповідачка має заборгованість в розмірі 32137,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 23/.
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 за кредитною карткою World Debit Mastercard ОСОБА_2 за період з 23 березня 2017 року по 20 вересня 2021 року вбачається, що власні кошти на початок періоду становили 0,00 грн, всього витрат здійснено на суму 60606,52 грн., всього надходжень - 60606,52 грн., власні кошти на кінець періоду – 0,00 грн., доступні кошти на кінець періоду - 0,00 грн., поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки - 0,00 грн., обов`язковий мінімальний платіж – 0,00 грн., загальна сума платіжного періоду 4251,92 грн., термін сплати до 23 вересня 2021 року. Однак, суд звертає увагу на останній платіж, здійснений 20 вересня 2021 року по рахунку НОМЕР_2 , яким поповнено указаний рахунок на суму 27207,81 грн. із найменуванням операції з поповнення «Згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. Факторингу №3 «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» від 20 вересня 2021» /а.с.22/.
Згідно з виписки з додатку до договору Факторингу №3 від 20 вересня 2021 року «реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», у ньому зазначено відповідача (індивідуальний податковий номер 3511403826) за договором б.н. від 23 березня 2017 року, з зазначенням загального залишку заборгованості у сумі 32137,91 грн., яка складається із: залишку по тілу кредиту у сумі - 27207,81 грн.; залишку по відсотках у сумі – 0,00 грн.; залишку по комісіях - пусто; залишку заборгованості за штрафними санкціями у сумі – 4930,10 грн. /а.с. 13/.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 20 вересня 2021 року, відповідачка має заборгованість в розмірі 32137,91 грн., яка складається з: заборгованості за просрочене тіло кредиту на кінець періоду в розмірі 26655,08 грн., заборгованості за відсотками на кінець періоду в розмірі 4930,10 грн. та овердрафту (несанкціонована заборгованість) на кінець періоду в розмірі 552,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" /а.с.23/.
Між сторонами виник спір з приводу стягнення грошових коштів, наданих у кредит та процентів за їх користування.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до підписаної відповідачем Оферти, визначено тип кредиту, найменування продукту "Максімум" (пункт 1), викладено прохання відкрити поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, повідомити реквізити та випустити міжнародну платіжну карту МС DEBIT WORLD з строком дії три роки (пункт 2), Умови надання кредитної лінії: 200000 кредитний ліміт, фіксовану процентну ставку у розмірі 39,99 % (пункт 3.2); умови сплати платежів: обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7% від суми Загальної заборгованості за Кредитною лінією (пункт 3.3) /а.с.5/.
Тож, відповідно до підписаної ним Оферти, відповідач сам запропонував умови кредитування, вид програми та вид платіжною картки, суму кредитного ліміту, проценти за його користування, порядок погашення, тощо.
Банк, в свою чергу, акцептував таку пропозицію відповідача, відкрив відновлювальну кредитну лінію, видав йому кредитну картку, якою відповідач, як вбачається з наданої позивачем Виписки, активно користувався, починаючи з 15 травня 2017 року та здійснюючи численні покупки та зняття готівкових коштів у банкоматі та частково повертаючи взяті в кредит кошти /а.с.14-22/.
Разом із цим, доводи позивача жодним чином не пояснюють, що призвело до балансу витрат і надходжень у сумі 60606,52 грн., і, зрештою, нульового значення поточної суми заборгованості на кінцеву дату виписки.
Тому суд також звертає увагу й на останній платіж, здійснений 20 вересня 2021 року по рахунку НОМЕР_2 , який і мав наслідком формування цього нульового значення, оскільки ним поповнено указаний рахунок на суму 27207,81 грн. із найменуванням операції з поповнення «Згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. Факторингу №3 «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» від 20 вересня 2021» /а.с.14/.
А тому, суд відхиляє доводи відповідача щодо безпідставності стягнення заборгованості, оскільки баланс витрат і надходжень у сумі 60606,52 грн., а відтак і нульове значення поточної суми заборгованості на кінцеву дату виписки виникло ніяк інакше, ніж шляхом додавання 33398,71 грн + 27207,81 грн. Поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки у розмірі 0,00 грн. становила виключно за рахунок доплати позивачем, а не внаслідок добросовісних дій відповідача щодо погашення заборгованості, які б вказували на безпідставність звернення вимог до нього.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення договору між сторонами, так як договір укладено сторонами в письмовій формі в порядку частини два статті 638, частини першої статті 207 ЦК України та ними досягнуто усіх істотних умов кредитного договору.
Доводи про недоведеність наявність кредитних відносин не заслуговують на увагу.
Також слід зауважити, що представник відповідача, зважаючи на наявність власних доводів щодо розміру нарахованих сум, по суті визнав існування кредитних відносин відповідача з Банком.
У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, відповідач перекладає обов`язок доведення своїх заперечень на сторону позивача, що прямо суперечить змісту зазначеної вище норми процесуального закону.
Судом також встановлено, що на момент передачі прав вимоги від АТ «Альфа Банк» до позивача перейшло право вимоги до боржника  ОСОБА_2  за договором б/н від 23.03.2017 року і сума заборгованості становила 32137,91 грн., яка складається з: Залишку по тілу кредиту у сумі - 27207,81 грн.; Залишку по відсотках у сумі – 0,00 грн.; Залишку по комісіях у сумі – 0,00 грн.; Залишку заборгованості за штрафними санкціями у сумі – 4930,10 грн.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно якого загальний розмір заборгованості за кредитом складає 32137,91 грн. /а.с.23/.
Таким чином, заявлений до стягнення позивачем розмір заборгованості відповідає розміру вказаному у виписці з додатку до договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року. Після набуття права вимоги до відповідача нарахування штрафних санкцій та інших платежів позивачем не здійснювалося.
Доказів погашення вказаної в розрахунку заборгованості на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять. 
Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за кредитом в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем повного обсягу послуг адвоката та понесення витрат в суді.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" понесені ним судові витрати в розмірі 9200,00 грн.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є справою позовного провадження, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку на підставі наданих позивачем доказів. На підтвердження понесених витрат до суду надано копію договору №03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" та адвокатом Литвиненко О.І., згідно якого погоджено вартість послугу розмірі 2000,00 грн. за одну годину витраченого адвокатом часу, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року згідно якого погоджено винагороду: за первинну консультацію - 1000,00 грн., за правовий аналіз наявних документів у замовника по справі - 4000,00 грн., за підготовку позовної заяви - 4200,00 грн., а всього - 9200,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О.І., платіжну інструкцію №4944 від 01 жовтня 2024 року на суму 9200,00 грн. /а.с. 24-27/.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Розподіляючи витрати на правничу допомогу відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, суд зважає на те, що дана цивільна справа має незначну складність, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, що не потребує значного витрачання часу адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), обсяг наданих доказів є невеликим, ціну позову, здійснення розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, тому вимога про відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги підлягає частковому задоволенню в розмірі 3500,00 грн., що відповідає критеріям розумності і співмірності. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн.
На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3, 12, 76, 78, ч.3 ст. 211, 223 ст. 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03035, м.Київ, пл.Солом`янська, 2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. – задовольнити частково.
Стягнути зі  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03035, м.Київ, пл.Солом`янська, 2) заборгованість за кредитним договором у розмірі 32137 (тридцять дві тисячі сто тридцять сім) гривень 91 копійок.
Стягнути зі  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03035, м.Київ, пл.Солом`янська, 2) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
У іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 30 квітня 2026 року.

Суддя А.Б.Ковальова-Писарева