ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/58/26
Провадження № 2/483/246/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
06 травня 2026 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря – Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – ТОВ «Юніт Капітал») звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідачки 25 113 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 180718 від 25 квітня 2025 року. 
В обґрунтування позову зазначив, що 25 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачкою був укладений кредитний договір №180718 на суму 24 706 грн із зобов`язанням повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків. Первісний кредитор відступив позивачу право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідачка, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.
15 лютого 2026 року від представника відповідачки через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 83), у зв`язку з чим йому було надано доступ до матеріалів справи.
06 травня 2026 року від представника відповідачки через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що станом на час розгляду справи не надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів.
Однак, суд відхиляє зазначене клопотання, оскільки в матеріалах справи наявні докази, витребувані відповідною ухвалою суду, що свідчить про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
Суд також враховує, що розгляд цієї справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому відповідачка та її представник не скористалися правом подання відзиву на позовну заяву, незважаючи на те, що справа перебуває на розгляді суду з січня 2026 року.
Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 24 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 180718 (а.с. 7-10).
За умовами договору Сума (загальний розмір) кредиту становить 24 706,00 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення Договору у такому порядку: у розмірі 20 991,04 грн - для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №173339 від 28.02.2025, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 9,06 грн - на рахунок/картку Позичальника № НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 3 705,90 грн - шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини договору. 
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки - фіксований. Проценти нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту, та підлягають сплаті у порядку, визначеному договором. Розмір процентної ставки є незмінним протягом строку кредитування, визначеного у п. 2.6 індивідуальної частини договору та/або графіком платежів.
Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту становить 1,00 грн. Стандартний базовий тариф - 200 грн. Розмір комісії є фіксованим і не підлягає зміні.
Комісія за надання кредиту становить 3 705,90 грн, яка нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредитних коштів, якщо це передбачено п. 2.2.1 цього договору.
2.6. Загальний строк кредитування за цим договором становить 275 днів, до 25.04.2025 року. Строк надання кредиту та порядок його погашення визначаються умовами договору.
Денна процентна ставка становить 0,0548% в день. 
З матеріалів справи слідує, що 23 жовтня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 15-20). 
Судом також встановлено, що 16 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 16042025, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 
Факт отримання відповідачкою кредитних кошті підтверджується листом АТ «ПУМБ, згідно з яким на ім`я ОСОБА_1 було випущено банківську платіжну картку НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_3 у гривні. За період з 25 по 30 квітня 2025 року по картці відбулось надходження коштів у сумі 9 грн 06 коп (а.с. 121-122).
З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості відповідачки за договором складає 25 113 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту – 24 706 грн, заборгованість за процентами – 6 грн 00 коп., заборгованість за комісією – 401 грн 00 коп (а.с. 25-27). 
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).
В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
З матеріалів справи слідує, що договір укладено в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, а саме того, що кредитний договір укладено сторонами в електронній формі за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимог Закону України «Про захист прав споживачів», за відсутності належних доказів того, що договір укладено іншою особою, а також доведеності того факту, що грошові кошти перераховані на банківський рахунок (картку), який належить відповідачу, суд дійшов висновку про доведеність факту його укладення.
Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22).
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками і комісією. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 662 грн 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1), а також заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 
При цьому, суд врахував складність справи, а саме те, що вона є типовою, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, розгляд справи без виклику сторін, а тому визначає вартість наданих юридичних послуг на рівні 3 000 гривень, що відповідає критеріям розумності та співмірності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 662 грн 40 коп. – судовий збір, 3 000 грн – витрати на правничу допомогу, а всього - 5 662 грн 40 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) в рахунок заборгованості за кредитними договором № 180718 від 25 квітня 2025 року, що укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс», станом на 22 січня 2026 року - 25 113 (двадцять п`ять тисяч сто тринадцять) грн 00 коп., з яких: тіло кредиту – 24 706 (двадцять чотири тисячі сімсот шість) грн, заборгованість за процентами – 6 (шість) грн 00 коп., заборгованість за комісією – 401 (чотириста одна) грн 00 коп.. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) – 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. – в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 06 травня 2026 року.

Головуюча: