ЄУН 193/424/26
Провадження 2/193/408/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України    

28 квітня 2026 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючого судді    Томинця О. В.,
за участю секретаря судового засідання   Оселедець О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу компенсації за виплачену суму страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
11.02.2026 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (надалі ПрАТ «СК «Євроінс Україна») до відповідача ОСОБА_1 згідно вимог якого позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача у порядку регресу виплаченої ним компенсації сум страхового відшкодування у розмірі 12 197,95 грн та судового збору у розмірі 2622,40 грн.
В обґрунтування позову вказує, що 02.09.2025 між Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (надалі АТ «СГ «ТАС») та ОСОБА_2  укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №232069885, строком дії з 03.09.2025 по 02.09.2026, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 210», н/з  НОМЕР_1 .
25.09.2025 в м. Кривому Розі по вул. Телевізійна, 2/4, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «ВАЗ 2110», н/з НОМЕР_1 та «CHEVROLET LACETTI», н/з НОМЕР_2 , під керуванням відповідача у справі ОСОБА_1 .
За постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2025 відповідача ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
Власник пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 210», н/з НОМЕР_1 , звернувся до свого страховика АТ «СГ «ТАС» з вимогою про виплату страхового відшкодування, яку йому було виплачено 07.10.2025 у розмірі 12 197,95 грн.
У подальшому АТ «СГ «ТАС» у порядку положень п. 4 ст. 19Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до страховика відповідальної особи ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з вимогою компенсації фактично здійснених витрат на врегулювання страхового випадку у розмірі 12 197,95 грн, які позивач і здійснив.
Ураховуючи викладене, на підставі п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 37Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на час виникнення ДТП, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за виплачену суму страхового відшкодування у вищевказаному розмірі.
Заяви (клопотання) учасників справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, як видно з прохальної частини позову, останній просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання теж не з`явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, згодний з розміром завданої шкоди внаслідок ДТП, однак при цьому, посилаючись на тяжкий майновий стан, просив суд розстрочити виконання судового рішення на протязі 6 місяців.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25.09.2025 о 11:07 год. в м. Кривий Ріг, по вул. Телевізійна, 2/4, водій ОСОБА_1 ,керуючи т/з «Chevrolet Lacetti», н/з НОМЕР_2 ,в порушеннявимог п. 2.3 «б», 10.1, та 10.9 ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався у безпечності руху, за потреби не звернувся до інших громадян та здійснив наїзд на т/з «ВАЗ 2110»,н/зНОМЕР_3 , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, водій ОСОБА_1 , після скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, усупереч вимогам п. 2.10 «а»ПДР України, 25.09.2025 залишив місце ДТП, чим вчинив також адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбаченаст. 122-4 КУпАП.
Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2025 ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с. 7-8).
Як видно зі змісту цієї постанови суду, особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , правом на участь у судовому засіданні не скористався, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вину визнав та погодився з обставинами, зазначеними в протоколі.
На час виникнення вказаної ДТП, транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», н/з НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , був застрахований позивачем у справі, ПрАТ «СК «Євроінс Україна», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії ЕР № 227432614 (а.с.16).
Інший транспортний засіб «ВАЗ 2110»,н/зНОМЕР_3 , який постраждав у цій ДТП на момент її виникнення був застрахований АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 232069885.
29.09.2025 до АТ «СГ «ТАС» звернувся власник пошкодженого автомобіля «ВАЗ 2110»,н/зНОМЕР_3 , ОСОБА_3 із повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9,10).
За результатом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 29.09.2025 та ремонтної калькуляції від 01.10.2025 було визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ВАЗ 2110»,н/зНОМЕР_3 , відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля складає 12 197,95 грн (а.с.11, 12-13 ).
06.10.2025 АТ «СГ «ТАС» був складений страховий Акт № 28424/38/925 146835/1 та розрахунок страхового відшкодування, який склав у розмірі 12 197,95 грн (а.с. 14).
07.10.2025р. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 12 197,95 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 84982 (а.с.15).
Згідно п. 4 ст. 19 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час виникнення ДТП (надалі Закону № 3720-ІХ), страховик потерпілої особи, який здійснив пряме врегулювання страхового випадку, має право зворотної вимоги до страховика відповідальної особи у розмірі фактично здійснених витрат на врегулювання страхового випадку та здійсненої страхової виплати з урахуванням положень частини п`ятої цієї статті. Розмір такої вимоги не може перевищувати розміру витрат, розрахованих відповідно до вимог цього Закону.
Дійсно АТ «СГ «ТАС» звернулося до страховика відповідальної особи – позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з зворотною вимогою про компенсацію понесених нею витрат на виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 у вищевказаному розмірі (а.с.17).
Відповідно до п. 5 ст. 19 Закону 3720-ІХ, страховик відповідальної особи зобов`язаний на вимогу страховика потерпілої особи, який здійснив пряме врегулювання страхового випадку, компенсувати заявлений ним розмір вимог, визначеного частиною четвертою цієї статті, протягом п`яти робочих днів з дня отримання вимоги, якщо інший розмір компенсації чи строк її здійснення не передбачено положенням про пряме врегулювання страхових випадків.
Як видно з витягу з Реєстру виплат розрахункової сесії, позивач ПрАТ «СК «Євроінс Україна», як страховик відповідальної особи, сплатив страховику потерпілого АТ «СГ «ТАС» суму компенсації у розмірі 12 197,95 грн (а.с.18).
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Відповідно до пп. «в» п. 1 ч.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.
Факт самовільного залишення місця ДТП відповідачем ОСОБА_1 , підтверджується постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2025 за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 6 ст. 82 ППК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та факт самовільного залишення ним місця ДТП є встановленими та не підлягають доведенню.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 755/9320/15-ц зазначив, що згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 108 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у порядку регресу виплаченої компенсації сум страхового відшкодування у загальному розмірі 12 197,95 грн ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі, до того ж сам відповідач пред`явлений до нього позов визнав повністю.
Розстрочка виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Частинами 1, 3, 4,5 статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 
Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. 
Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. 
З огляду на заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання позову та розстрочення виконання судового рішення, зважаючи на ступінь його вини у вчиненні вищевказаної ДТП, розмір завданих збитків та його скрутне матеріальне становище, зокрема він має похилий вік (70 років), пенсіонер за віком, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, доглядає дружину ОСОБА_4 , 1958 р.н., яка має онкозахворювання у зв`язку з чим її призначено інвалідність ІІ групи довічно, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення із зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 на протязі 6 місяців здійснювати часткове погашення заборгованості у розмірі 2 033 грн. (12 197,95 : 6) до 01 числа кожного місяця, що відповідає вимог зі ч. 5 ст. 435 ЦПК України. Перший платіж повинен бути внесений до 01.06.2026.
Розподіл судових витрат.
З платіжного доручення № 6071 від 20.03.2026 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн (а.с.1). 
Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, то враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 1331,2 грн, іншу половину цієї суми відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст. 81, 141, 142, 263, 265 -268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу компенсації за виплачену суму страхового відшкодування, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" компенсацію за виплачену суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 12 197 (дванадцять тисяч сто дев`яносто сім) гривень 95 коп.
Розстрочити виконання рішення суду у частині основних позовних вимог на 6 (шість) місяців, шляхом сплати ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" рівних платежів щомісяця, на 1 число відповідного місяця, у розмірі по 2033 (дві тисячі тридцять три) гривні (перший платіж здійснити до 01.06.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп. 
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Євроінс Україна" судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду на підставі платіжної інструкції № 6071 від 20.03.2026 (одержувач ГУК у Дн-кій обл/ТГ с. Софіївка/22030101, банк отримувача Казначейство України рах. № UA258999980313191206000004501), у розмірі 1331 грн. (50% від суми 2662,40 грн).
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" ЄДРПОУ: 22868348, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. № 102. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 28.04.2026.

Суддя          О. В. Томинець