Справа № 758/9396/25
3/758/1134/26
Категорія 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2025 року о 23 годині 10 хвилин, у м. Києві, по Володимирському Узвозі, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Toyota», модель «Prius», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, порушена координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота.
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за місцем зупинки та у чергового лікаря-нарколога у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні 27.08.2025 захисник ОСОБА_1 зазначив, що Громадянин Турецької Республіки КАХІМАНОГЛУ МАХМУТ не заперечує, що 09.06.2025 року представники поліції щось йому пояснювали на місці події, але так як він іноземець й не розуміє українську мову, йому було не ясно, що саме він порушив і що саме він має робити та які у нього права та обов`язки.
Громадянин Турецької Республіки КАХРІМАНОГЛУ МАХМУТ в телефонній розмові з адвокатом пояснив йому, що ні захисника, ні перекладача на місце події, викликано не було.
Крім того, не зрозуміло суть правопорушення. За кермом, під час керування автомобілем, він не знаходився. Керування здійснював його друг громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому стало погано. Тому зупинку автомобіля було здійснено екстрено, тобто вчинено в стані крайньої необхідності. На місці водія він опинився, тому що пересів на нього для пошуку ліків. Після того як він знайшов ліки, він надав їх своєму другові та сидів на місці водія, оскільки чекав поки йому стане легше.
Громадянин Турецької Республіки КАХРІМАНОГЛУ МАХМУТ пояснив, що сам був у стані сильного хвилювання. Після того, як його другові стало легше та вони почали спілкуватись, намагались викликати екстрену медичну допомогу, але саме в цей час до автомобіля підійшли представники патрульної поліції та запропонували йому вийти з автомобіля. Просив провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що факт керування ОСОБА_1 08 червня 2025 року згідно долучених до матеріалів справ не доведено. 
До клопотання про долучення доказів до матеріалів справи просив долучити копію позовної заяви до Солом`янського районного суду міста Києва про скасування постанови та про закриття провадження в адміністративній справі, а також клопотання до Солом`янського районного суду міста Києва про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕНА №4926530, про результати розгляду вказаних документів будь-яких доказів суду не надано, в зв`язку з чим, суд оцінює вказані документи лише як намір оскаржити відповідну постанову, а не як докази, що підтверджують факт скасування відповідної постанови.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що з особою на яку складено адміністративний матеріал вони друзі, товарищують1,5 роки, зустрілись ввечері, автомобіль належить ОСОБА_1 , він йому дає іноді кермувати. Мешкають в різних містах, коли треба ОСОБА_1 дає йому машину.
Зустрілись без машини, ОСОБА_1 приїхав на зустріч на « ОСОБА_4 », він сів за кермо « ОСОБА_5 », бо любить керувати. Почалась тривога, він почав хвилюватись, зупинився, погано дихав, пересів на переднє пасажирське, а ОСОБА_1 сів за кермо. Не дуже добре пам`ятає де зупинився, скоріш за все ближче до пішохідного переходу. В дзеркалі поліцію не бачив, через 1-2 хвилини підійшли працівники поліції які висловили зауваження щодо паркування. Не відповідали їм, бо не розуміли, що вони кажуть. 
Поліцейські попросили ОСОБА_1 вийти з машини, а він залишився на місці, не чув про що була розмова. Через 2 хвилини і він вийшов, коли заспокоївся від тривоги, він не розумів, що відбувається та нічого не робив. ОСОБА_1 говорив з поліцейськими, а він попросився додому і поліцейські дозволили їхати, в них до нього претензій не було. Він поїхав на « ОСОБА_4 », та його ще потім оштрафували за непрацюючу фару. Він телефонував ОСОБА_1 , але той не відповідав. Наскільки йому потім стало відомо ОСОБА_1 забрали, щоб пройти медичні тести. Пізніше ОСОБА_1 сказав, що все добре.
Допитаний в судовому засіданні 08.12.2025 ОСОБА_6 командир взводу 2 роти 2 батальйону ТОР в м. Києві УПП ДПП зазначив, що на Контрактовій площі підбігли 2 хлопця та повідомили, що в «Пріус» сів водій у нетверезому стані, і вони поїхали в тому напрямку. Під`їхавши побачили «Пріус», що паркувався, разом підійшли. За кермом була особа, на яку пізніше складено протокол. За кермом більш гладка особа, а пасажир худіший. Водій був у стані сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова.
Пасажир був тверезий, та не зазначав жодного разу, що він водій. Водій розумів українську, та виконував всі законні вимоги після певних роз`яснень. Пасажир через невеликий час поїхав на «Пріусі». 
Рух бачили в момент паркування. Вони під`їхали, особу, що керувала в русі не бачили. 
Паркувався сам, він керував і не було часу пересісти. Одразу стали за ним і підбігли до автомобіля.
Особа на яку складено протокол, пред`явила водійське посвідчення, заглушив автомобіль.
Допитаний в судовому засіданні 23.12.2025 ОСОБА_7 командир роти 2 батальйону ТОР в м. Києві УПП ДПП зазначив, що на Контрактовій площі підійшли двоє хлопців та повідомили, що п`яний водій сів за кермо автомобіля, вказали номер і марку «Пріус». Біля Фунікулера справа паркувався, зупинився.
Під час руху встановити хто був за кермом неможливо, одразу підійшли. Махмут був в стані алкогольного сп`яніння. Викликали патрульну поліцію. Рух автомобіля бачили. На стан здоров`я ніхто не скаржився, пасажир був тверезий, весь час мовчав. Вони під`їхали несподівано, навряд чи водій знав, що вони під`їдуть.
Просили заглушити двигун і вийти з машини. Чи обговорювали паркування не пам`ятає. 
Після того як відкрив двері вже все стало зрозумілим щодо стану сп`яніння, бо був сильний запах алкоголю. В них не було враження, що він не розуміє українську, на прохання документи надав. 
Інший пасажир попросився додому, та поїхав на «Пріусі» з місця події, а вони залишились чекати патрулів. Вони швидко підійшли, за цей час неможливо пересісти, всі підходили разом, але він розмовляв з Махмутом. Впевнений, що за кермом був ОСОБА_1 .
Під час додаткового допиту 30.01.2026 за клопотанням сторони захисту ОСОБА_6 зазначив: стояли біля колеса огляду, там ще є «Міністерство чебуреків №1». Один молодий хлопець підійшов, вказав напрямок «Реберня на Узвозі», вони в цей час сиділи в автомобілі. Рухались по вулиці, там де розташований готель «Редіссон Блу», потім по вул. Братській, потім в районі метро Поштова площа, на відстані 50-70м побачили, що рухається «Тойота Пріус». «Пріус» якраз зупинився, вони подали звукові сигнали. Свідку, який бачив, що особи в стані сп`яніння на вигляд 23-28 років, має спортивну тілобудову, 170-180 см зріст, світле волосся.
Сказав наступну фразу: «Нікакущий сів за кермо, ледве тримався на ногах». 
Осіб було троє, вони розмовляли. Особа підійшла зі сторони пасажира ОСОБА_7 , а він ( ОСОБА_6 ) сидів за кермом. Орієнтування автомобіля: колір та модель автомобіля. Вони поїхали в указаному напрямку.
Самостійно прийняли рішення, що треба перевірити. Якби не виконав вимоги, тоді б повідомили, що переслідують транспортний засіб, а з урахуванням вказаних обставин такої необхідності не було.
Під час додаткового допиту 30.01.2026 за клопотанням сторони захисту ОСОБА_7 зазначив: стояли біля колеса огляду, магазин «Сільпо», «Міністерство чебуреків». Підійшли двоє хлопців, один з них був в білій футболці, худощавий. Один повідомив, а другий підтвердив, вказав напрямок, що поїхав у ту сторону. 
Назвали номера автомобіля та марку автомобіля. Вони в цей час сиділи в автомобілі, поїхали на Набережну, в сторону ОСОБА_8 . Свідок сказав: така – то машина, з таким-то номером.
Свідок підходив зі сторони водія. Він запам`ятав номерний знак, і вони його повторювали один одному, щоб не забути.
Під час додаткового допиту за клопотанням сторони захисту ОСОБА_3 зазначив: після зустрічі з ОСОБА_1 гуляли наступним маршрутом: «Реберня на Узвозі», «Арома кава», і після цього повернулись, а їхали «Метро Контрактова», «Метро Поштова площа».
Суд критично ставиться до пояснень указаних вище поліцейських оскільки вони мають суттєві розбіжності в частині: кількості осіб, що підходили; сторони службового автомобіля до якої підійшли; ознак автомобіля, що повідомлені (колір і марка/колір, марка та номерний знак); опису свідка, який повідомив про можливе адміністративне правопорушення.
Крім того, 22.10.2025 до відділу адміністративної практики УПП в м. Києві спрямовано запит про виклик працівників батальйону ТОР ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання.
28.10.2025 від ДПП УПП в м. Києві надійшла відповідь начальника ДПП УПП в м. Києві Курбакова Я. відповідно до якої: працівники батальйону тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції не брали участь у виявленні та затриманні громадянина ОСОБА_9 08 червня 2025 року.
30.01.2026 Начальнику УПП в м.Києві Курбакову Я. спрямовано лист відповідно до якого у діях командира роти №2 батальйону ТОР в місті Києві УПП ДПП Кривобока В.С. та командира взводу №2 роти №2 батальйону ТОР в місті Києві УПП ДПП ОСОБА_6 , вбачаються можливі ознаки порушення службової дисципліни, в зв`язку з чим, необхідно вирішити питання про призначення службового розслідування в частині перевірки законності дій вищевказаних працівників поліції з моменту отримання інформації від невстановленої (их) особи (осіб), від якої (яких) ними отримано повідомлення про те, що невстановлена особа (яка в подальшому ідентифікована як ОСОБА_1 ) керує транспортним засобом в стані сп`яніння до моменту складання протоколу серії ЕПР1 №355968 від 09 червня 2025 року, зокрема в частині обов`язку реєстрації повідомлень про можливе вчинення адміністративних правопорушень.
06.03.2026 від ДПП УПП в м.Києві заступника начальника ОСОБА_10 надійшла відповідь, з якої вбачається, що під час проведення перевірки опитано капітана поліції ОСОБА_11 , який пояснив, що 08.06.2025, під час несення служби у складі наряду Т2.1 з охорони громадського порядку за адресою: площа Контрактова о 23:00 до працівників поліції звернулися громадяни та надали інформацію про те, що невстановлена особа з ознаками алкогольного сп?яніння здійснює керування транспортним засобом марки TOYOTA PRIUS, номерний знак НОМЕР_2 , та рухається у напрямку фунікулера. 
Після отримання орієнтування на транспортний засіб працівники поліції розпочали пошукові заходи, у ході яких по вул. Володимирський Узвіз виявили транспортний засіб марки TOYOTA PRIUS, що здійснював паркування на пішохідному переході. Під час спілкування з водієм вказаного транспортного засобу у водія виявлено ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Для проведення процедури огляду на стан сп?яніння та складання адміністративних матеріалів на місце події викликано наряд патрульної поліції.
Під час проведення перевірки опитати командира взводу №2 роти №2 батальйону тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві старшого лейтенанта поліції Галана С. не надалось можливим оскільки останній відряджений до зведеного стрілецького полку поліції «Хижак-1» від 01.12.2025 по теперішній час.
Під час перевірки також установлено, що до УПП у місті Києві ДПП за вх. від 24.10.2025 №47175/ез надходив лист Подільського районного суду міста Києва щодо необхідності у допиті працівників УПП у місті Києві ДПП, які 08.06.2025 першими виявили громадянина ОСОБА_1 за адресою: місто Київ, вул. Володимирський Узвіз.
Розгляд вказаного листа відповідно до резолюції керівництва УПП у місті Києві ДПП доручено капітану поліції Китаєвій І., старшому інспектору батальйону тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП. За результатом опрацювання Подільський районний суд міста Києві проінформовано листом від 30.10.2025 №32461/41/11/20/01-2025.
У зазначеному листі вказано, що працівники батальйону тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП не брали участь у виявленні та затриманні ОСОБА_1 08.06.2025.
Під час опитування старшого інспектора батальйону тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП капітана поліції Китаєвої І остання пояснила, що на момент розгляду листа Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2025 №47175/ез у зв?язку з відсутністю достатнього обсягу фактичних даних, неможливо було об?єктивно встановити причетність працівників батальйону тактико-оперативного реагування УП у місті Києві ДПП до виявлення та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому під час інформування Подільського районного суду міста місті Києва була зазначена інформація яка була встановлена на той момент.
В подальшому, після отримання достатньої інформації та опитування працівників поліції встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_12 та капітан поліції ОСОБА_13 виявили та в подальшому зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .
Разом з тим, відповідно до пункту 2 Розділу 1 Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопоруше або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357 посадовими особами, уповноваженими на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень про правопорушення або події є працівники підрозділу «102», диспетчери, оперативні чергові, їх помічники, службові особи підрозділу, на який покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу УОАЗОР.
За результатами перевірки відомостей, викладених у листі, не здобуто об?єктивних даних, відповідно до яких було б установлено факти вчинення окремими працівниками УПП у місті Києві ДПП порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку.
Таким чином за фактом подій 08.06.2025 відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», не встановлено підстав для призначення службового розслідування.
Аналізом показань працівників поліції, наданих у судовому засіданні, вбачається їх суперечливість та непослідовність щодо обставин отримання повідомлення від громадян (невстановлених осіб) про нібито вчинене адміністративне правопорушення водієм автомобіля TOYOTA PRIUS, д.н. НОМЕР_3 .
Крім того, жоден із поліцейських не підтвердив факту повідомлення ними на спецлінію «102» про отримання 08.06.2025 року інформації від невстановлених осіб про те, що невстановлена особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння. Більше того, матеріали справи не містять жодного доказу реєстрації такого повідомлення, що свідчить про відсутність його належної фіксації у встановленому порядку. Відповідно до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних актів МВС України, дії поліцейських є чітко регламентованими і не допускають самостійного, неконтрольованого реагування без належного інформування чергової служби. Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Наказу МВС України №100 від 08.02.2019 року, поліцейський, незалежно від місця перебування, у разі отримання інформації про правопорушення зобов?язаний невідкладно повідомити про це за номером «102» та вжити передбачених заходів реагування. Таким чином, єдиною дією, що відповідає вимогам Наказу МВС України №100, є саме повідомлення за номером «102» про правопорушення, твердження про попереднє отримання повідомлення від громадян не знайшло свого підтвердження, окрім як у показаннях поліцейських, що не визнаються судом належними доказами в цій частині, оскільки в разі отримання повідомлення від громадян, працівники поліції зобов?язані зафіксувати таку інформацію шляхом повідомлення чергової служби. Фактична відсутність належних доказів такого повідомлення та відповідної реєстрації не надає можливості суду визнати факт повідомлення невстановленою особою про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
В той же час, судом підтверджено факт того, що вищевказані працівники поліції виконали приписи Наказу МВС України в частині виклику для складання матеріалів про адміністративне правопорушення уповноважених на це посадових осіб поліції. Також під час судового розгляду не спростовано, що вищевказаний автомобіль припарковано з порушенням правил дорожнього руху та перебував без руху.
Суд ставить під сумнів показання поліцейських у частині тверджень про те що вони бачили, як автомобіль TOYOTA PRIUS, д.н. НОМЕР_3 під?їхав на місце зупинки та з нього ніхто не виходив.
Враховуючи викладене, суд буде оцінювати лише обставини зафіксовані на відеозаписі, що долучений до матеріалів, долучені письмові докази, а також показання допитаних свідків у частинах, що узгоджуються між собою та підтверджуються іншими дослідженими доказами у справі. 
З встановлених обставин підтверджуються наступні факти: працівники патрульної поліції підходять до працівників батальйону тактико-оперативного реагування, ОСОБА_1 та ОСОБА_14 ; 
працівник батальйону тактико-оперативного реагування повідомляє, що до них звернулися невстановлені особи, які вказали на можливе перебування водія автомобіля TOYOTA PRIUS у стані сп`яніння та повідомили напрямок руху транспортного засобу, після цього працівники батальйону тактико-оперативного реагування виявили автомобіль із відповідним номерним знаком, який «якраз зупинився», підійшли до нього та викликали інший наряд поліції для оформлення адміністративних матеріалів. 
Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винність ОСОБА_1 , у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №355968 від 09 червня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені виявлені працівниками патрульної поліції ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, зіниці очей, що не реагують на світло, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4926530 від 09.06.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від пішохідного переходу. Вказаний доказ підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а поліцейські мали законні підстави для реагування в зв`язку з виявленням порушення Правил дорожнього руху, мали законні підстави підійти до транспортного засобу, встановити особу водія, з`ясувати обставини події та в подальшому викликати уповноважений наряд патрульної поліції для оформлення адміністративних матеріалів;
- відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що на початку спілкування ОСОБА_1 на 01 хв. 15 сек. повідомив: «Я просто еду домой», на 01 хв. 23 сек. повторно зазначив: «Я просто еду домой с мой друг». Указані висловлювання підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом до моменту зупинки транспортного засобу ближче 10 м. від пішохідного переходу.
Крім того, під час спілкування з працівниками поліції останній жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом, у зв`язку з чим, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_14 .
Крім цього, працівник поліції запитав в ОСОБА_1 чи розуміє він українську мову на що останній відповів, що розуміє. Вказане спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 «було не ясно, що саме він порушив і що саме він має робити та які у нього права та обов`язки.»
На 01 хв. 38 сек. працівник поліції запитує в ОСОБА_1 : «Вживали сьогодні щось, алкоголь?», на що ОСОБА_1 відповів: «Безалкогольне пиво в мене є, але я не п`ю, бо я мусульманин, я просто безалкогольне пиво і все. Випив дві літри безалкогольного пива «Carlsberg»».
При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та на 02 хв. 38 сек. відеозапису запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, а саме на місці за допомогою спеціального технічного приладу Драгер на що останній спочатку погодився.
Згодом на 04 хв. 16 сек. ОСОБА_1 вказав, що відмовляється проходити огляд за допомогою спеціального технічного приладу Драгер та буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікаря-нарколога в медичному закладі. 
Під час поїздки в медичний заклад неодноразово пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду. 
Приїхавши до медичного закладу ОСОБА_1 вказав, що йому потрібна допомога адвоката. 
В розмові повідомив, що пив трохи алкоголю, зокрема декілька коктейлів та « ОСОБА_15 ». 
Після телефонної розмови з адвокатом, ОСОБА_1 на 36 хв. 42 сек. зазначив: «Зараз я не хочу», повторивши це неодноразово. Працівник поліції запитав: «Це адвокат Вам сказав?», на що ОСОБА_1 вказав: «Мій адвокат сказав, що я не хочу».
Крім цього працівники поліції останньому роз`яснили наслідки відмови та повідомили, що в разі відмови на ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за порушення п. 2.5 ПДР України за ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , як водій, хоча і є іноземцем (громадянином Турецької Республіки) згідно долученої копії документу, що посвідчує особу, зобов`язаний знати та неухильно дотримуватися ПДР України, в тому числі, п. 2.5 ПДР України.
Твердження захисника, ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, і на долученому відеозаписі відсутні дані про керування ним транспортним засобом, судом не приймаються, так як на вказаному відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факту того, що він є водієм, а також з самого початку не заперечував проти проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім цього, вказані твердження спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 є громадянином Турецької Республіки та не володіє українською мовою, у зв`язку з чим не розумів суті вимог працівників поліції та своїх процесуальних прав, суд оцінює критично.
Як убачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 підтримував комунікацію з працівниками поліції, реагував на поставлені запитання, виконував їх законні вимоги, надавав документи та демонстрував розуміння суті звернених до нього вимог.
Будь-яких заяв про необхідність залучення перекладача, неможливість розуміння змісту спілкування або нерозуміння суті процесуальних дій під час оформлення матеріалів справи він не висловлював.
Сам факт іноземного громадянства особи не свідчить автоматично про неможливість розуміння нею змісту дій працівників поліції та не є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими.
Характер поведінки ОСОБА_1 та манера його спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських не свідчить про намір пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а навпаки - підтверджує відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому слід зазначити, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Звертаючись із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, адвокат Магеррамов Шамсі Полад огли вказував, що справа про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перебуває на розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва та вказав, що рішення по даній справі має значення при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом встановлено, що Солом`янським районним судом м. Києва отримано позовну заяву адвоката Магеррамов Шамсі Полад огли, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №4926530 від 09 червня 2025 року та про закриття провадження в адміністративній справі
Разом з тим, оскарження ОСОБА_1 постанови ЕНА №4926530 від 09 червня 2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП не впливає на правову кваліфікацію складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу серії ЕПР1 №355968 від 09 червня 2025 року.
Суд наголошує, що предметом розгляду у даному судовому провадженні є протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355968 про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Навіть факт скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП не звільняє «автоматично» його від відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, що керувала транспортним засобом, за умови наявності доказів складу відповідного правопорушення в діях ОСОБА_1 . В той же час, доказів скасування вищевказаної постанови суду не надано, в зв`язку з чим, указаний доказ судом оцінюється як доказ вини.
Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець, - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Положення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює відповідно до положень КУпАП особливості відповідальності іноземців та осіб без громадянства за правопорушення. Згідно загальної норми ст. 23 Закону, а також норми ст. 16 КУпАП, іноземці та особи без громадянства, які вчинили адміністративні правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону в загальному порядку, тобто на рівні з громадянами України.
Твердження про те, що ОСОБА_1 пересів на місце водія лише для пошуку ліків для ОСОБА_14 та очікував покращення його самопочуття, не спростовують встановлених судом обставин. 
Перебування особи за кермом транспортного засобу безпосередньо перед втручанням працівників поліції не виключає факту здійснення нею керування транспортним засобом. При цьому будь-які об`єктивні докази, які б підтверджували викладену версію подій, матеріали справи не містять.
Посилання сторони захисту на те, що дії ОСОБА_1 обумовлені станом крайньої необхідності у зв`язку з раптовим погіршенням самопочуття ОСОБА_14 , суд вважає необґрунтованими.
Матеріали справи не містять медичних документів, відомостей про звернення за медичною допомогою, виклик бригади екстреної медичної допомоги чи інших доказів існування реальної та безпосередньої небезпеки для життя або здоров`я особи. Самі лише пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка ОСОБА_14 не є достатніми для висновку про наявність стану крайньої необхідності.
Суд критично ставиться до показів патрульних поліцейських, оскільки вони не підтверджуються жодними належними об`єктивними доказами, але так само суд критично ставиться до показів ОСОБА_14 , оскільки вони не в повній мірі відповідають обставинам, зафіксованими на відеозаписі, зокрема в частині здійснення паркування та поведінки, обумовленої вказаною стресовою ситуацією (неповідомлення патрульним поліцейським про особу, яка фактично керувала транспортним засобом). Так, зі слів самого свідка вбачається, що він не повідомляв працівникам поліції про те, що саме він керував транспортним засобом до зупинки, хоча мав таку можливість. При цьому після спілкування з працівниками поліції він залишив місце події на транспортному засобі. За таких обставин суд вважає наведені свідком пояснення такими, що спрямовані на уникнення відповідальності особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 зупиняв один наряд поліції, а інший наряд поліції оформляв адміністративні матеріали, не впливають на правильність дій поліцейських, які узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 251 КУпАП, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Суд звертає увагу на те, що жодних зауважень чи заяв з боку ОСОБА_1 на дії працівників поліції відеоматеріали та письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Посилання захисника на відсутність доказів реєстрації повідомлення на спецлінії «102» не спростовують встановлених судом обставин справи. Навіть у випадку недотримання окремих положень відомчих нормативних актів така обставина сама по собі не свідчить про недопустимість зібраних доказів та не спростовує встановлених судом фактичних даних, оскільки судом встановлено, а учасниками не заперечувалось, що працівники поліції, небезпідставно підійшли до транспортного засобу за кермом якого перебувуав ОСОБА_1 , небезпідставно з?ясували обставини порушення ним правил зупинки транспортного засобу (здійснення зупинки ближче 10 м від пішохідного переходу) та викликали інший наряд поліції для оформлення адміністративних матеріалів.
Посилання захисту на лист Управління патрульної поліції від 28.10.2025, в якому зазначалось, що працівники батальйону ТОР не брали участі у виявленні та затриманні ОСОБА_1 , не спростовує обставин, встановлених судом. Як убачається з матеріалів перевірки, проведеної Управлінням патрульної поліції, така інформація була надана за відсутності достатніх відомостей щодо причетності конкретних працівників поліції до зазначених подій. У подальшому після отримання додаткової інформації та опитування працівників поліції встановлено, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявили транспортний засіб та повідомили про подію наряд патрульної поліції. Тому сама по собі наявність первинної неточної відповіді не свідчить про недостовірність показань зазначених осіб із урахуванням інших досліджених судом доказів.
З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355968 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. 

Суддя О. О. Денисов