Справа № 606/853/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді Марціцка І.Б.
за участю секретаря судового засідання Пазірович Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
13.09.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1  було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17752-09/2023, в електронній формі (за допомогою одноразового ідентифікатора W0437), за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у сумі 5000грн., а він, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредитування по 06.09.2024; відсоткова ставка становить 2,5%.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 24500 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. 
15.02.2024 було укладено договір факторингу №15022024 відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу становить 24500 грн. із яких: заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн., заборгованість про відсоткам 19500 грн.
Враховуючи наведене просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ«ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24500 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. 
Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.
Ухвалою судді від 13.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву,в якій просив розглядати справу в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позав, заперечень не подав.
Тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
На підтвердження виконання позивачем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 13.09.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0437.
13.09.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1  було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17752-09/2023, в електронній формі (за допомогою одноразового ідентифікатора W0437, що підтверджується паперовою копією цього договору.
Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів НОМЕР_1 .
Згідно з умовами цього договору розмір кредиту 5000,00 грн, Строк кредитування по 06.09.2024; Відповідно до п.1.4.1 процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування вказаного в п. 1.2 цього договору.
13.09.2023 ТОВ «Аванс Кредит» здійснило переказ кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 15.02.2024 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором №17752-09/2023 від 13.09.2023становить 24500 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. 
ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 15.02.2024 уклали договір факторингу №15022024 відповідно до якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до пункту 1.2 договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників, який є додатком до договору № 15022024, право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №15022024, яка станом на дату відступлення склала 24500 грн. перейшло до позивача.
Позивачем надано платіжну інструкцію №6759 від 15.02.2024 про перерахунок позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 219573,67 грн фінансування зг. Договору факторингу №15022024 від 15.02.2024 без ПДВ.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, за якими у відповідача наявна заборгованість.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 13.09.2023 року сторони в електронній формі уклали кредитний договір та на підставі вказаного правочину позивач надав відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 5000,00 грн строком до 06.09.2024 із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % в день протягом всього строку користування кредитом. Відповідач отримав надані позивачем кошти, проте належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість 24500 грн. із яких: заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн., заборгованість про відсоткам 19500 грн. Відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути вказану заборгованість.
Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи, суд виходить з положеньст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо.
Відповідно до частини 3статті 137 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між адвокатом Лівак Іванна Миколаївна та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про надання правничої допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року.
На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року, додано детальний опис робіт на суму 6000,00грн. та акту від 15.02.2024 про підтвердження факту надання правової допомоги до Договору про надання правничої допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року на суму 6000грн.
Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, витрати на правову допомогу слід стягнути із відповідача.
Згідно ч. ч.1-2ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) №844 від 21.04.2026 позивач сплатив судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 2662,40 грн.
За правиламист.141 ЦПК Українисудові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,280-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 24500 грн. із яких: заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн., заборгованість про відсоткам 19500 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп сплаченого позивачем судового збору та 6000грн. (шість тисяч) витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрованитй по АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_2 , 
Повне рішення суду складено 10 червня 2026 року.
Суддя Теребовлянського районного суду  І.Б. Марціцка
Тернопільської області