Справа № 185/11761/25
Провадження № 2/185/1257/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

18 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участі секретаря Гоцій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В
29.09.2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 490082-КС-003 про надання кредиту від 03.04.2024 року, що становить 178 027,54 грн. та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 30 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 143 527,54 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 4 500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 490082-КС-003 про надання кредиту від 03.04.2024 року виникла заборгованість у сумі 178 027,54 грн. Добровільно відповідач суму заборгованості не сплачує, тому позивач був вимушений звернутися до суду.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому заявлено про визнання обставин, на які посилається позивач, а також про часткове визнання позову, а саме щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
В іншій частині позову представник відповідача просила відмовити. 
У частині стягнення процентів зазначила, що відповідач є військовослужбовцем, тому до неї слід застосувати приписи пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Щодо стягнення комісії послалася на положення параграфа 1 «Позика» Глави 71 Розділу І Книги п`ятої Цивільного кодексу України, яким не передбаченого такого наслідку укладення договору позики як сплата комісії.
Позивачем подано відповідь на відзив, у якому представник позивача наполягала, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до спірних правовідносин не може бути застосований, оскільки відповідачка вступила на військову службу після закінчення строку дії кредитного договору. Зауважила, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Також вважала, що у контексті ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ненарахування процентів та списання процентів, які були нараховані військовослужбовцям за кредитними договорами, слід вважати різними юридичними поняттями. Також зазначено, що ТОВ «Бізнес Позика» є небанківською установою, яка, на думку позивача, правомірно встановила у своїх Кредитних договорах саме комісію за надання кредиту, а не комісію за обслуговування/користування кредиту, а право небанківської установи ТОВ «Бізнес Позика» встановити у своїх кредитних договорах саме комісію за надання кредиту прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установи України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Представником відповідача подано заперечення, у яких сторона відповідача послалася на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» № 1275-VII передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Позивачем подано додаткові пояснення у справі, де підтверджено раніше викладену правову позицію, а також зауважено, що Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою Національного банку України від 11.02.2021р. № 16, передбачено право небанківських установ встановлювати комісію за кредитними договорами та включати її до загальної вартості кредиту.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав:
З урахуванням визнання відповідачем обставин, на які посилається позивач, зокрема, факту укладення договору, його змісту, строку дії, невиконання умов договору відповідачем, беручи до уваги приписи статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд визнає ці обставини такими, що не підлягають доказуванню.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України) Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, за правилами частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Аналогічні за змістом приписи містять Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені постановою правління Національного банку України від 11.02.2021 № 16.
Пунктом 2.5 Кредитного договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
У зв`язку із вищевикладеним суд доходить висновку про часткове задоволення позову у частині стягнення тіла кредиту у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. та комісії за надання кредиту у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором суд враховує таке:
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Ця пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. 
Як вбачається з наданих відповідачем документів, а саме: довідкою за Формою 5 від 20.02.2026 № 270, остання є військовослужбовцем та проходить військову службу з 02.01.2026.
Особливий період, поширюються на пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - вона звільнена від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом)».
Зазначений висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21.
З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитним договором задоволенню не підлягають.
При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Згідно із п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є військовослужбовцем, а тому в силу вказаних вище положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відтак, позивачу необхідно повернути з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що становить 469,44 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за Договором №490082-КС-003 про надання кредиту від 03.04.2024 у розмірі 34 500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 000,00 грн та суми прострочених платежів за комісією – 4500,00 грн.
Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що становить 469,44 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:		В. О. Головін