ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 
м. Київ
справа №280/755/24
провадження № К/990/35234/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.
розглянув у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції справу 
за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Наливайко Світлани Павлівни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Чередниченка В. Є., суддів: Шальєвої В. А., Іванова С. М. 
І. Суть спору
1. У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - УДМС в Запорізькій області), в якому просить:
1.1. визнати відмову УДМС в Запорізькій області у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства протиправною;
1.2. зобов`язати УДМС в Запорізькій області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 22 грудня 2023 року про відмову від іноземного громадянства з додатками та прийняти рішення, з урахування висновків суду в цій справі.
2. На обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є громадянкою рф та з 26 січня 2022 року документована тимчасовим посвідченням громадянина України строком дії до 24 грудня 2023 року.
Позивач вказує на те, що з 1996 року, тобто з моменту переїзду разом із батьками до м. Запоріжжя вона постійно проживає в Україні. 
Разом з цим позивач є заміжньою та є багатодітною матір`ю трьох дітей 2007, 2014 та 2016 років народження, які проживають разом із нею.
Позивач зазначає, що 20 серпня 2021 року вона з метою отримання громадянства України подала відповідну заяву до органу міграційної служби та набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон № 2235-ІІІ). 
Позивач стверджує, що отримати довідку про вихід з громадянства рф вона не змогла з незалежних від неї причин (повномасштабне вторгнення військ РФ на територію України та закриття всіх дипломатичних представництв).
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 подала відповідачу декларацію про відмову від іноземного громадянства, проте орган міграційної служби її не прийняв.
Вважаючи дії щодо неприйняття від позивача декларації про відмову від громадянства рф протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство».
4. Того ж дня позивач подала зобов`язання припинити іноземне громадянство рф протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Також позивач зобов`язалася у разі неотримання з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства рф подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави.
5. 24 грудня 2021 року УДМС в Запорізькій прийнято рішення про оформлення позивачу набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство».
6. 26 січня 2022 року позивача документовано тимчасовим посвідченням громадянина України № НОМЕР_1 , терміном дії до 24 грудня 2023 року, виданим УДМС в Запорізькій області на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України від 24 грудня 2021 року № 2312-000005161.
7. 22 грудня 2023 року позивачем подано до УДМС в Запорізькій області декларацію про відмову від громадянства іноземної держави. В супровідному листі до декларації позивач зобов`язалася повернути закордонний паспорт громадянина рф у її державні органи при першій фізичній нагоді, не користуватися правами громадянина рф та не виконувати обов`язків, передбачених для громадян цієї держави її законодавством.
8. Листом від 08 січня 2024 року № 2301.2.4-194/23.1-24 відповідач відмовив у прийнятті декларації, зазначивши, що у позивача відсутні правові підстави для її подання (а.с.62-63).
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року позов задоволено.
9.1. Визнано протиправними дії УДМС в Запорізькій області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 22 грудня 2023 року. 
9.2. Зобов`язано УДМС в Запорізькій області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 22 грудня 2023 року про відмову від іноземного громадянства та прийняти рішення, з урахування висновків суду, викладених в мотивувальній частині даного рішення.
10. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства рф є неможливим.
11. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 15 серпня 2024 року скасував рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року та ухвалив нове, яким в позові відмовив.
12. Вказану постанову суд апеляційної інстанції прийняв з огляду на те, що позивач при поданні 22 грудня 2023 року декларації про відмову від іноземного громадянства не надала відповідачу документ про припинення громадянства (підданства) російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави та не зазначила у цій декларації про наявність передбачених законодавством причин неотримання вказаного документу у зв`язку з існуванням незалежних від неї причин, таких як неприйняття уповноваженими органами клопотання про припинення нею громадянства російської федерації (а.с. 34).
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання позивачем установленого законодавством порядку для оформлення набуття громадянства України.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
13. Представник позивача - адвокат Наливайко С. П. подала касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстав, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої, пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його постанову, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі.
14. Так, автор скарги вказує на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо абзацу 13 частини першої статті 1 Закону № 2235-ІІІ.
Автор скарги стверджує, що при вирішенні питання про наявність у позивача права на подання декларації про відмову від іноземного громадянства судом апеляційної інстанції не застосовано обставину, вказану в абзаці 13 статті 1 Закону № 2235-ІІІ в частині можливості подання декларації саме через нездійснення процедури припинення громадянства іноземної держави. На думку автора касаційної скарги, у цьому випадку суд апеляційної інстанції мав би застосувати вказану в абзаці 13 статті 1 Закону № 2235-ІІІ обставину щодо наявності незалежних від особи причин неотримання документа про припинення громадянства іноземної держави, а саме нездійснення такої процедури, що дає право такій особі на подання декларації про відмову від іноземного громадянства.
14. За наслідками автоматичного розподілу касаційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Губська О. А., судді: Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М.
Верховний Суд ухвалою від 30 вересня 2024 року відкрив касаційне провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Наливайко С. П. на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 328 КАС України.
У зв`язку з обранням судді Губської О. А. до Великої Палати Верховного Суду призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи, за результатами якого ця справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Мартинюк Н. М., судді: Жук А. В., Мельник-Томенко Ж. М.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мартинюк Н. М. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи, за результатами якого ця справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Желєзний І. В., судді: Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М.
У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 29 травня 2026 року № 1056/0/15-26 "Про тимчасове відсторонення судді Верховного Суду Желєзного І. В. від здійснення правосуддя" призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи, за результатами якого ця справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смокович М. І., судді: Кашпур О. В., Мацедонська В. Е.
15. Представник УДМС в Запорізькій області подала відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
16. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
17. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
19. За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
20. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III, зі змінами в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2235-III).
21. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2235-III, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України; декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
22. За правилами частини другої статті 9 Закону № 2235-III умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
23. Статтею 6 Закону № 2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої якої громадянство України набувається за територіальним походженням.
24. Набуття громадянства України за територіальним походженням врегулювано статтею 8 Закону 2235-III.
25. Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону 2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
26. В силу частини п`ятої статті 8 Закону № 2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
27. При цьому статтею 1 Закону № 2235-III визначено, що:
незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;
декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
28. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком № 215.
29. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку № 215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.
30. Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку № 215).
31. Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року № 715 (далі - наказ МВС України № 715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.
32. Станом на лютий 2023 року і до сьогодні чинний зразок документа під назвою "Декларація про відмову від іноземного громадянства" (форма 45,) затверджений наказом МВС України № 715 викладено наступним чином: "Я, (прізвище, ім`я, по батькові), (року народження), громадянин(ка) (назва держави) відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) (назва держави), у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) (назва держави), а саме:
1) у мене уповноваженими органами (назва держави) (зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (назва держави), проте в установлений її законодавством строк протягом (назва держави) я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів (назва держави) про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала);
2) у мене уповноваженими органами (назва держави) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату), проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) (назва держави) (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів (назва держави) про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;
3) у законодавстві (назва держави) відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;
4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) ( назва держави) не здійснюється;
5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) (назва держави) становить, що перевищує половину розміру (зазначити вартість у гривневому еквіваленті) мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.
Станом на (дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив.
У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина (назва держави) до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина (підданого) (назва держави) і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави.
Мені (прізвище, ім`я, по батькові) повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ __________ 20___ року (підпис)".
VI. Позиція Верховного Суду
33. Предметом спору у цій справі є відмова органу міграційної служби з приводу неприйняття у позивача декларації про відмову від громадянства рф.
34. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку, насамперед, зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. 
35. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави.
36. Таким чином, лише за певних умов, перелік та форма яких визначено у статті 1 Закону № 2235-III (що в основному передбачають вжиття іноземцем активних дій, зокрема, звернення до уповноваженого органу країни, громадянство якої він хоче припинити), а також за умови підтвердження факту виконання іноземцем усіх необхідних кроків для отримання документа про відмову від попереднього громадянства, Управління має право прийняти декларацію іноземця про відмову від іноземного громадянства.
37. Наведене свідчить, що особа, яка отримала громадянство України на загальних підставах після позитивного розгляду її заяви про прийняття до громадянства, протягом двох років з моменту набуття громадянства повинна вжити заходів для отримання документа, що підтверджує припинення громадянства (підданства) іншої держави. Лише у випадку, якщо це питання не буде вирішене у строки, визначені законодавством країни, громадянином якої вона є, або у разі відмови в його вирішенні з незалежних від неї причин (що детально описані в Законі № 2235-III), особа має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства безпосередньо до органу, який розглядав її заяву.
38. У справі, що розглядається, позивач як громадянка іноземної держави 20 серпня 2021 року подала зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України.
39. Натомість позивач не припинила іноземне громадянство рф, а 22 грудня 2023 року подала декларацію про відмову від іноземного громадянства (а.с.74).
40. Водночас декларація передбачає необхідність викладення обставин, за яких особа, що набула громадянство України, не отримала документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави, і такі обставини не залежали від неї.
41. Своєю чергою позивач при поданні 22 грудня 2023 року декларації про відмову від іноземного громадянства, не надавши відповідачу документ про припинення громадянства (підданства) російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави, взагалі не зазначила у цій декларації про будь-яку з підстав, визначену як існування незалежної від неї причини неможливості припинити громадянство іноземної держави (а.с. 34).
42. Щодо доводів автора касаційної скарги, які полягають у тому, що судом апеляційної інстанції не застосовано обставину, вказану в абзаці 13 статті 1 Закону № 2235-ІІІ в частині можливості подання декларації саме через нездійснення процедури припинення громадянства іноземної держави, варто зазначити, що саме позивач зобов`язана була зазначити та обґрунтувати у декларації про відмову від іноземного громадянства причину її подання, замість документу про припинення громадянства іноземної держави.
43. Наведене свідчить, що позивач формально підійшла до питання оформлення набуття громадянства України, адже позивач у своїй декларації про відмову від іноземного громадянства лише вказала своє прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та громадянкою якої держави вона є, не зазначивши жодної причини своєї бездіяльності протягом терміну, який надано їй для вчинення дій з припинення іноземного громадянства. 
44. Отже, позивачем не дотримано установленого законодавством порядку для оформлення набуття громадянства України.
45. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
46. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
47. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
48. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Наливайко Світлани Павлівни залишити без задоволення.
2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 280/755/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий М. І. Смокович 
Судді О. В. Кашпур
В. Е. Мацедонська