Справа № 202/1310/26
Провадження № 2/202/2880/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря – Коваленко К.В.,
представника позивача – Німченко А.Р.,
представника відповідача – Калініна С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі представника через підсистему «Електронний суд» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просили стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договорами № 555156318192 від 18.09.2021, № 75135911 від 30.08.2021, № 3165621 від 13.09.2021, № 101247342 від 26.08.2021, № 3772704 від 26.08.2021, № 4848671 від 03.09.2021, № 2495110699-119448 від 10.09.2021 у розмірі 255 155,29 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 061,86 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Вимоги позовної заяви в частині стягнення заборгованості за договором № 75135911 від 30.08.2021 року обґрунтовані наступним. 30.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75135911, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (позику) у розмірі 10 237,00 грн., а останній зобов`язався повернути дані кошти, проценти за користування кредитом (базова, фіксована ставка яких становить 1,99% та нараховується за кожен день користування позикою) у термін встановлений договором. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за даним договором ОСОБА_1 не виконував у зв`язку з чим на ним утворилась заборгованість.
22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 22/02/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75135911. 
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75135911.
28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг партнерс» було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором, в тому числі за договором № 75135911.
З метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Факторинг Партнерс» вимушене звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 75135911 від 30.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 30 904,84 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 10 237,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20 666,16 грн.; нараховані 3% річних - 1,68 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Авраменка А.М., ухвалою якого від 22 жовтня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. 
Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 03 грудня 2025 року. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної цивільної справи визначено суддю Слюсар Л.П.
19 грудня 2025 року на запит судді Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра надано випуску про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України та скеровано додатки до позовної заяви у цивільній справі № 199/14243/25 в електронному вигляді. 
Ухвалою судді від 22 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в окремі провадження (по кожному з кредитного договору), зокрема в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 75135911 від 30.08.2021 в розмірі 30904,84 грн. та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 лютого 2026 року головуючим суддею у розгляді позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. (позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором № 75135911 від 30.08.2021 в розмірі 30 904,84 грн.), ухвалою якої від 20 лютого 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
17 березня 2026 року представником відповідача, адвокатом Калініним С.К., через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, яким просив позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 в розмірі 11 152,76 грн. та судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 1 804,37 грн. Стягнути з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 3 195,62 грн. 
У відзиві на позовну заяву представником позивача серед іншого зазначено про те, що ОСОБА_1 визнає, що уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 та отримав кредит в розмірі 10 237,00 грн., який останній не повернув. Проте, відвідач не може погодиться з позовними вимогами про стягнення за договором № 75135911 від 30.08.2021 заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права – 20 666,16 грн. та 3 % річних – 1,68 грн. Отже, сторонами не заперечується факт виникнення спірних правовідносин, а саме укладення кредитного договору, отримання в кредит грошових коштів в зазначеній сумі, порушення обов`язку з її повернення, тому предметом розгляду справи є розмір заборгованості щодо процентів та законність нарахування 3 % річних. Згідно умов договору № 75135911 від 30.08.2021 строк договору - 30 днів, дата надання позики - 30 серпня 2021 року по 29 вересня 2021 року – дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 29 вересня 2021 року. Матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Зазначив, що на відміну від Договору позики, на долученій роздруківки Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідача чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальника із запропонованими у цих Правилах умовами кредитування. Отже, роздруківка із сайту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені Правила.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, неможна вважати складовою кредитного договору й щодо будь яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом.
Також, звертає увагу, що визначений позивачем розмір річної відсоткової ставки по процентам, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми, то вказане нарахування, позивач проводив за періоди включаючи періоди запровадження на території України карантину та воєнного стану, а тому є незаконним. 
Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості щодо позичальника ОСОБА_1 за договором № 75135911 від 30.08.2021 вбачається, що останнім булу сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості у загальному розмірі 1 234,01 грн. 
Отже, ОСОБА_1 здійснював погашення заборгованості, однак останній не в повній мірі повернув грошові кошти, тому з нього на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягає стягненню заборгованість за договором № 75135911 від 30.08.2021 у розмірі 11 152,76 грн. (10 237,00 грн. тіло кредиту + 2 149,77 грн. відсотки за користування кредитом = 12 386,77 грн. – 1 234,01 грн. сума сплачена ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором).
Щодо розподілу судових витрат між сторонами зазначив наступне.
З огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності розміру, а отже є значно завищеним, а отже не справедливим. Так, з боку адвоката не потребувало значного часу для надання такої консультації, вивчення документів та складання позовної заяви відносно відповідача, оскільки справи відносно осіб, які є боржниками за договорами самі по собі є ідентичними, в свою чергу, сама позовна заява не є змістовою та вказана категорія справ (стягнення заборгованості) є розповсюдженою.
А тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, враховуючи вищевикладене та обставини даної справи, співмірність заявлених витрат зі складністю справи, слід дійти висновку, що розумний розмір витрат позивача на правову допомогу, має складати 5 000,00 грн. 
Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 1 804,37 грн. (5 000,00 грн. х 11 152,76 грн. / 30 904,84 грн.)
Відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 5 000,00 грн., на виконання умов п. 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/26 від 11.03.2026 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери».
23 березня 2026 року представником позивача – Ушаковою М.І. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, відповідно до якої просила задовольнити в повному обсязі позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, та в яких зокрема зазначила наступне.
Згідно з Договором позики № 75135911 від 30.08.2021 року інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, а відтак вимоги Правил є обов`язковими до застосування та виконання Сторонами. На момент укладення Договору позики з відповідачем діяли Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в редакції, затверджені Директором Товариства № 12/08/2021 від 12.08.2021 року, і саме ця редакція була розміщена на сайті Позикодавця станом на дату укладення Договору позики з відповідачем та, відповідно, була доступна для безперешкодного ознайомлення в Особистому кабінеті відповідача.
Нарахування відсотків, заявлених до стягнення з відповідача, проведене з дотриманням умов Договору позики та Правил, відтак є правомірним та законним, а наведена в розрахунках сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача, складений ТОВ «Вердикт Капітал», містить додатково нарахування 3% річних та інфляційні збитки проведені на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 22.02.2022 р. (дати набуття права вимоги) по 23.02.2022 р. включно (по дату застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України), що також повністю відповідає вимогам чинного законодавства України і підлягає стягненню з відповідача. 
Стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації
Звернули увагу, що нараховані проценти за користування кредитними коштами не є штрафними санкціями за прострочення. Доводи відповідача щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК є безпідставними, оскільки відповідач помилково відносить проценти за користування кредитом до штрафних санкцій. Адже відповідно до заборгованості позивачем та первісним кредитором не нараховано ані штрафів, ані пені, ані неустойки. Оскільки нараховані проценти не є неустойкою (штрафом, пенею), діючим законодавством не передбачено обов`язку щодо їх зменшення.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача зазначили, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. При цьому, сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.
Щодо витрат на правничу допомогу, заявлених Відповідачем у розмірі 3 195,62 грн. зазначили, що дані витрати є неспівмірним з обсягом послуг, наданих Відповідачу.
Звернули увагу, що спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договорів. Таким чином, витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, а їх розмір є необґрунтованим. У зв`язку з чим, Позивач просить відмовити Відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з Позивача витрат на правничу допомогу.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача, адвокат Калінін С.К., в судовому засіданні підтримав раніше поданий відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 в розмірі 11 152,76 грн. та судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 1 804,37 грн. Стягнути з ТОВ «Факторинг Партнерс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 3 195,62 грн. 
Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 30 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75135911 (далі Договір позики № 75135911 від 30.08.2021 року). Даний договір укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису Позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором «up24qxm2OB» Позичальника, згідно Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами Договору позики № 75135911 ОСОБА_1 отримав позику в сумі 10 237,00 гривень строком 30 днів, з процентною ставкою (базова) 1,99% в день (фіксована). Дата надання позики 30.08.2021 року, дата повернення позики 29.09.2021 року, знижена процентна ставка 0,70% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%. (п. 2.3).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики № 75135911 від 30.08.2021 року виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 237,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої зазначено при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою директора ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. КД-000011432/ТНПП від 20.02.2025 року. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти та здійснюючи часткове погашення заборгованості.
Умовами Договору позики Договору позики № 75135911 від 30.08.2021 року передбачено право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди відповідача.
22 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Додатку № 3 Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75135911, в розмірі 30 903,16 грн., з яких: 10 237,00 грн. – сума заборгованості за тілом; 20 666,16 грн. – сума заборгованості по процентам за користування.
Відповідно до складеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 75135911, станом на 10.01.2023 року склала 30 904,84 грн., з яких: 10 237,00 грн. – заборгованість по основній сумі кредиту; 20 666,16 грн. – заборгованість по відсоткам; 1,68 грн. – нараховані 3% річних за користування грошовими коштами (з 22.02.2022 по 23.02.2022).
10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Додатку № 3 Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75135911, в розмірі 30 904,84 грн., з яких: 10 237,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20 666,16 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 1,68 грн. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідно до складеного ТОВ «Коллект Центр» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 75135911 від 30.08.2021 року, станом на 28.08.2025 року склала 30 904,84 грн., з яких: 10 237,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 20 666,16 грн. – заборгованість по відсотками; 1,68 грн. – 3% річних.
28 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено Договір №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75135911, в розмірі 30 904,84 грн., з яких: 10 237,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20 666,16 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 1,68 грн. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась заборгованість за Договором позики № 75135911 від 30.08.2021 року, яка станом на 26.09.2025 року становить 30 904,84 грн., з яких: 10 237,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20 666,16 грн. – заборгованість за відсотками; 1,68 грн. – нараховані 3% річних.
Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75135911 від 30.08.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитних договорів та договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до положень ч.1 ст. 638 та ч.1 ст.640 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору.
Як встановлено судом, що позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання перед відповідачем й надало йому кошти в розмірі та на умовах, визначених Договором.
Щодо наявності у ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги до відповідача за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75135911 від 30.08.2021 року суд зазначає наступне.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Отже, до ТОВ «Факторинг Партнерс» відповідно до укладених Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року, Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року та Договору №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28 серпня 2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75135911 від 30.08.2021 року.
Після отримання права вимоги за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75135911 від 30.08.2021 року ТОВ «Факторинг Партнерс» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій, однак заборгованість відповідачем не погашалась, а її загальний розмір, відповідно до наданих позивачем розрахунків, складає 30 904,84 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що:
- проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81);
- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91);
- на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 97);
- при цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність (пункт 106);
- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128).
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 здійснював часткове погашення заборгованості на загальну суму 1 234,01 грн., яка була зарахована в рахунок погашення заборгованості за відсотками.
Згідно з додатком № 1 до Договору позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року, а саме Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, вбачається, що строк кредитування становить 30 днів, а отже за період з 30.08.2021 по 29.09.2021 сторонами визначено проценти за користування кредитними коштами, що становлять 2 139,02 грн.
Однак, позивачем надано суду розрахунок заборгованості за кредитним договором від 26.09.2025, у відповідності до якого здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 30.08.2021 року по 22.02.2022 року у сумі 20 666,16 грн., тобто поза межами строку кредиту, встановленого п. 2.2. Договору позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року, який становить 30 днів, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Розрахунок процентів підлягає в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 30 серпня 2021 року по 29 вересня 2021 року, розмір яких складає 2 149,77 грн. (10 237,00 грн. х 0,70 % / 100 % = 71,659 грн. х 30 днів).
3% річних - 1,68 грн. підлягають стягненню, оскільки вони нараховані за період з 22 лютого 2022 року (дата набуття права вимоги) по 23 лютого 2022 року, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Щодо ініціювання позичальником продовження строку користування позикою (пролонгації) суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5.2 Договору позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладання цього Договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. 
Позивачем додано до позову роздруківку Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в редакції, затвердженій Директором Товариства № 12/08/2021 від 12.08.2021 року, які є обов`язковими до застосування та виконання Сторонами, які діяли на момент підписання сторонами Договору позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року.
Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в редакції, затвердженій Директором Товариства № 12/08/2021 від 12.08.2021 року, були розміщенні на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ на момент укладання 30.08.2021 року сторонами Договором позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) та саме в цій редакції вони були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по позиці, які прописані саме в Правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в редакції, затвердженій Директором Товариства № 12/08/2021 від 12.08.2021 року.
Враховуючи викладене, з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, частково здійснював погашення заборгованості, що не заперечується відповідачем, про що свідчить наявність заборгованості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», яке є правонаступником позикодавця, підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року, яка станом на 26 вересня 2025 року становить 11 154,44 грн. (10 237,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) + 2 149,77 грн. – заборгованість за відсотками + 1,68 грн. – 3% річних = 12 388,45 грн. – 1 234,01 грн. сума сплачена ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за відсотками).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
З матеріалів справи встановлено, що 02.07.2024 між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі Керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. До матеріалів справи також долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс».
Згідно витягу з акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 сторони погодили надання правових послуг загальною вартістю 25 000,00 грн., що включає надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. по 2000,00 грн. (разом 4 000,00 грн.), надання письмової консультації з вивчення документів - 1 год. – 3000,00 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6 год. по 3000,00 грн. (разом 18 000,00 грн.).
Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, тривалість складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду тривалістю, яка вказана в акті №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 суд приймає критично.
Із урахуванням наведеного, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також роз`єднання сім позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в окремі провадження (по кожному з кредитного договору), суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн. є завищеним. Розумний розмір витрат позивача на правничу професійну допомогу складає 5 000,00 грн. та з урахуванням пропорційного розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню 1 804,64 грн. (5 000,00 грн. х 11 154,44 грн. / 30 904,84 грн.), а тому вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідач також просить стягнути з позивача 3 195,62 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
На підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу суду подано: договір № б/н/261 від 11.03.2026 року про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та ОСОБА_1 та додаток № 1 до вказаного договору, згідно з яким за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5 000,00 грн., а тому вимога відповідача про стягнення з позивача 3 195,62 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу підлягає задоволенню.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки судом було роз`єднано сім окремих позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в окремі провадження (по кожному з кредитного договору), зокрема в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 75135911 від 30.08.2021 в розмірі 30904,84 грн. та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, та не сплачено позивачем судовий збір за кожну з позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на користь держави, з позивача - у розмірі 1 548,16 грн. та відповідача у розмірі 874,24 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 549, 611, 625, 629, 1049,1048, 1050,1054 ЦК України, ст. ст.4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за Договором позики № 75135911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року, яка станом на 26 вересня 2025 року становить 11 154 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) грн. 44 (сорок чотири) коп., з яких: 10 237,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 915,76 грн. - заборгованість за відсотками, 1,68 грн. - 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 804,64 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 195,62 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) на користь держави судовий збір у розмірі 1 548,16 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 874,24 грн .
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     Л.П. Слюсар