УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

14 травня 2026 року 
м. Київ
справа №240/23219/25
адміністративне провадження №К/990/16620/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року
у справі №240/23219/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо проведення з 01 червня 2025 року перерахунку пенсії без урахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 03 травня 1986 року по 20 травня 1986 року, виданої Житомирською лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити з 01 червня 2025 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 03 травня 1986 року по 20 травня 1986 року, виданої Житомирською лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області поновити йому раніше встановлений розмір пенсії до її перерахунку, з дати зменшення розміру пенсії, тобто з 01 червня 2025 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обчислення з 01 червня 2025 року пенсії ОСОБА_1 , виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 червня 2025 року пенсію по інвалідності передбачену статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітної плати, взятої за роботу в зоні відчуження з 03 травня 1986 року по 20 травня 1986 року, згідно з довідкою, виданою Житомирською лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського, без обмеження її максимального розміру.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 10 квітня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах строку для усунення недоліків касаційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Суду з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області усунуті недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII), порушили положення статей 79, 122, 242 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області мотивує скаргу тим, що суди попередніх інстанцій втрутилися у дискреційні повноваження пенсійного органу, поклавши на нього обов`язок призначити (нарахувати) пенсію у конкретний спосіб. Скаржник вважає, що це суперечить правовим позиціям Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 14 вересня 2021 року у справі №320/5007/20 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20.

Іншим мотивом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є порушення судами статті 122 КАС України в частині недотримання строків звернення до суду. Скаржник посилається на неврахування правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 31 березня 2021 року у справі 240/12017/19, яка стосується обмеження шестимісячним строком виплати пенсії, при зверненні до суду з подібним позовом.

Скаржник обґрунтовує свою позицію також тим, що суди безпідставно зобов`язали врахувати заробітну плату за роботу в зоні відчуження згідно з довідкою Житомирської обласної клінічної лікарні імені Олександра Федоровича Гербачевського. Мотивом відмови у врахуванні цієї довідки є відсутність первинних документів, які підтверджували б роботу позивача саме в зазначених у довідці населених пунктах (Луб`янка, Товстий Ліс, Нова Красниця, Бенівка) у період з 03 травня 1986 року по 20 травня 1986 року. В архівних наказах та табелях обліку робочого часу за травень 1986 року конкретні населені пункти зони відчуження не вказані. 

Крім того, скаржник зазначає, що нарахування проводилося з підвищенням посадового окладу на 100% згідно з наказом лікарні від 20 листопада 1998 року, тоді як норма постанови Центрального Комітету Комуністичної партії Радянського Союзу, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 07 травня 1986 року №524-156, яка це передбачала, втратила чинність ще у 1988 році. Таким чином, на думку управління, заробітна плата в довідці є завищеною та такою, що розрахована всупереч чинним нормативним документам.

Разом з тим, посилаючись на постанову Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №752/16491/14-а скаржник вважає, що приведення розміру пенсії у відповідність до чинного законодавства не є порушенням прав позивача.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить Верховний Суд скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 54, 57 Закону №796-XII, перевірки дотримання положень статей 79, 122, 242 КАС України, перевірки необхідності застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 вересня 2018 року у справі №752/16491/14-а, від 31 березня 2021 року у справі 240/12017/19, від 14 вересня 2021 року у справі №320/5007/20 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі №240/23219/25, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі №240/23219/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/23219/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі №240/23219/25.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова