Справа № 175/5991/26
Провадження № 3/175/2511/26

ПОСТАНОВА
іменем України 
14 травня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
За ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року близько о 23:05 год, у м. Підгородне по вул. Шосейна,1, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «MERCEDES-BENZ C300», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується висновком КП «ДБКЛПД» ДОР №477 від 10 березня 2026 року, чим порушила п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинене двічі протягом року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на її адресу, вказану у протоколах про адміністративні правопорушення. Проте, причини неявки ОСОБА_1 суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надавала.
Вирішуючи питання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений положенням ст. 266 КУпАП.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження. 
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621869 від 23 березня 2026 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком КП «ДБКЛПД» ДОР №477 від 10 березня 2026 року згідно якого ОСОБА_1 23 лютого 2026 року о 23 год. 30 хв. перебувала в стані алкогольного сп`яніння; картками обліку адміністративних правопорушень; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та іншими матеріалами у їх сукупності. 
Отже, оцінивши наявні докази у їх сукупності та дослідивши обставини справи, враховуючи, що притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, враховуючи, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння підтверджені належними доказами, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Тому з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень. 
Суддею також врахований той факт, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 не перебуває у його приватній власності, тому підстав для накладення стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не вбачається. 
Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40-1, 130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу. 
Штраф необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач – ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача – UA UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня складення постанови.
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя          І.С. Шаповалова