Дата документу 12.05.2026	Справа № 554/7062/26	
 	Провадження № 2-о/554/215/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м.Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою адвоката Король Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території; заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Король Т.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду міста Полтави з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Городище, Біловодського району, Луганської області – ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, причина смерті набряк легень, постінфарктний кардіосклероз. 
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Донецьк померла мати заявниці – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем смерті матері є тимчасово окупована територія України. Факт смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серія 21 № 201107422 від 25.11.2025 року, яке видане на тимчасово окупованій території України. Причиною смерті став набряк легень, постінфарктний кардіосклероз.Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України», це свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків. Заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері на території України на підставі довідки про причину смерті від 25.11.2025 року, у зв`язку з тим, що форма цього документа не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.
Заявнику потрібно зареєструвати цей факт в органах реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть, що і стало підставою для звернення до суду.
В судове засідання адвокат Король Т.В. та заявник ОСОБА_1 не з`явились, згідно заяви просили проводити розгляд справи без їх участі.
Заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - мати заявникаОСОБА_1 (а.с.10 зворот - свідоцтво про народження заявника, а.с.5-7– ксерокопія паспорту заявника).
26.11.2025 року датоване свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , що видане на тимчасово окупованій території України (а.с.11).
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьку Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим не вбачається можливим, та оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до правил ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьку Донецької області, допустити до негайного виконання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 258-265, 315-319 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Король Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території; заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України- задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Городище, Біловодського району, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьк Донецької області.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.М.Чуванова