Справа № 466/3950/26
Провадження № 2/466/3017/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова в складі: 
головуючого судді Єзерського Р.Б.
при секретарі Свита А.І.
за участю представника позивача Єлєніна С.М.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -
встановив:
01 травня 2026 через систему «Електронний суд» представник Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал» Єлєнін С.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 190 000,00 грн., а також пеню в розмірі 19 000,00 грн., а також судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що Наказом Голови Правління АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» від 27.08.2025 за №275-ОД (зі змінами) з метою проведення перевірки інформації щодо можливих протиправних/шахрайських дій працівників Відділення Банку № 5 (м. Ірпінь, вул. Тараса Шевченка, буд. 4Г) (далі – Відділення №5) відповідно до вимог Положення про порядок дослідження порушень у діяльності Банку та Банківської групи, затвердженого Наглядовою радою та Правлінням 26.06.2025 (протоколи за № 46 та №55 відповідно), створена Робоча група із проведення Службового розслідування. Службове розслідування проводилося шляхом аналізу нормативних документів Банку, законодавства України, документів, отриманих від структурних підрозділів Банку, електронних баз даних, письмових пояснень працівників Банку тощо. Під час Службового розслідування, до Банку 29 серпня 2025 року надійшло звернення від громадянки України ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), яким повідомлено, що з їх рахунків відкритих в Банку проведено необґрунтоване списання грошових коштів. 20 жовтня 2025 року складено Висновок за результатами службового розслідування, проведеного на виконання наказу Голови Правління АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» від 27.08.2025 за №275-ОД, який затверджено Головою Правління Банку (далі – «Висновок»), яким, зокрема, щодо інформації ОСОБА_2 , встановлено, що з рахунку НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) відкритому 04.01.2022 в АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ»: - 10.03.2025 платіжною інструкцією №1055665 на суму 75 000,00 грн., було здійснено переказ на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням платежу «Поповнення карткового рахунку без ПДВ». - 04.04.2025 платіжною інструкцією № 1477094 на суму 115 000,00 грн., було здійснено переказ на рахунок на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_1 ( НОМЕР_5 ) в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням платежу «Поповнення карткового рахунку без ПДВ».
Зазначені операції в операційній системі Банку створені ОСОБА_4 , проведені головним фахівцем ОСОБА_5 . Переказ коштів клієнтів з їх рахунків здійснено за ініціативою співробітника банку без наявності в банку платіжних інструкцій клієнта в будь якому вигляді (паперовому чи електронному) на іншу особу, чим порушено вимоги ст. 41 ЗУ «Про платіжні послуги» та п.37, п.п.6 Постанови НБУ 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг». Таким чином, під час проведення службового розслідування обставин повідомлених у зверненні ОСОБА_2 , виявлено та підтверджено факт отримання без законних підстав, з рахунку НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 відкритому в АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», на рахунок НОМЕР_6 ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_4 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошових коштів на загальну суму 190000,00грн. Отже, кошти у сумі 190 000,00 грн. набуті ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). На підставі матеріалів службового розслідування та рішення Комітету з управління операційною діяльністю від 21.10.2025р., розпорядженням Голови правління АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» № 03-1255-Р від 21.10.2025 «Про повернення коштів клієнтам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_2 », незаконно переказані кошти,меморіальними ордерами №5136774 від 21.10.2025 р. на суму 22700,00 грн та №5136748 від 21.10.2025 р. на суму 127800,00грн, повернуті ОСОБА_2 , за рахунок витрат Банку.
В подальшому, керуючись положеннями ч.1 ст.88 Закону України «Про платіжні послуги» та ст.1212 ЦК України, Банк, поштовим відправленням УКРПОШТА R067027368694, звернувся до ОСОБА_6 з Повідомленням про зобов`язання повернути безпідставно отриману суму коштів від 27.10.2025 № 10/1/02-11-4490 (далі – «Повідомлення»), яким проінформував що платіжні операції з рахунків ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 набула 190000,00грн, здійснені безпідставно за ініціативою співробітника Банку, без наявності в Банку платіжних інструкцій Клієнта в будь-якому вигляді (паперовому чи електронному), чим допущені порушення законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України, внутрішніх документів Банку та посадових обов`язків, а тому, кошти у сумі 190000,00грн., що набуті ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк» без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), згідно ст.1212 ЦК України та ч.1 ст.88 Закону України «Про платіжні послуги», протягом трьох робочих днів з дати надходження Повідомлення повинні бути повернуті на рахунок НОМЕР_7 в АТ БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 22868414. Крім того, у Повідомленні Банк попередив ОСОБА_12 , що у разі порушення строку повернення грошових коштів, відповідно до вимог ч.4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» буде нараховуватись пеня у розмірі 0,1 відсотка суми за кожний день від дати завершення такої платіжної операції до дня повернення коштів на рахунок, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції. Проте, станом на 30 квітня 2026 року вимога Банка про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 190000,00грн, ОСОБА_13 залишилась не виконана. З огляду на наведені обставини, Банк звертається з цією позовною заявою про стягнення з ОСОБА_6 безпідставно набутих коштів у розмірі 190000,00 грн. та пені у розмірі 0,1 відсотка від суми коштів набутих без достатньої правової підстави за кожний день від дати завершення такої платіжної операції до дня повернення коштів на рахунок, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції, на загальну суму 19000,00 грн.
Представник позивача Єлєнін С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні у задоволенні даного позову просила відмовити.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 серпня 2025 року до Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал» надійшло звернення від громадянки України ОСОБА_2 , яка повідомила, що з її рахунків відкритих в Банку проведено необґрунтоване списання грошових коштів.
20 жовтня 2025 року складено Висновок за результатами службового розслідування, проведеного на виконання наказу Голови Правління АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» від 27.08.2025 за №275-ОД, який затверджено Головою Правління Банку, яким, зокрема, щодо інформації ОСОБА_2 , встановлено, що з рахунку НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) відкритому 04.01.2022 в АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ»: 
- 10.03.2025 платіжною інструкцією №1055665 на суму 75 000,00 грн., було здійснено переказ на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням платежу «Поповнення карткового рахунку без ПДВ»; 
- 04.04.2025 платіжною інструкцією № 1477094 на суму 115 000,00 грн., було здійснено переказ на рахунок на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_1 ( НОМЕР_5 ) в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням платежу «Поповнення карткового рахунку без ПДВ».
Зазначені операції в операційній системі Банку створені ОСОБА_14 , проведені головним фахівцем ОСОБА_5 . Переказ коштів клієнтів з рахунків позивача здійснено за ініціативою співробітника банку без наявності в банку платіжних інструкцій клієнта в будь якому вигляді (паперовому чи електронному) на іншу особу, чим порушено вимоги ст. 41 ЗУ «Про платіжні послуги» та п.37, п.п.6 Постанови НБУ 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг». 
Таким чином, під час проведення службового розслідування обставин повідомлених у зверненні ОСОБА_2 , виявлено та підтверджено факт отримання без законних підстав, з рахунку НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 відкритому в АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», на рахунок НОМЕР_6 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошових коштів на загальну суму 190 000,00грн.
На підставі матеріалів службового розслідування та рішення Комітету з управління операційною діяльністю від 21.10.2025р., розпорядженням Голови правління АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» № 03-1255-Р від 21.10.2025 «Про повернення коштів клієнтам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_2 », незаконно переказані кошти, меморіальними ордерами №5136774 від 21.10.2025 р. на суму 22700,00 грн. та №5136748 від 21.10.2025 р. на суму 127800,00грн, повернуті ОСОБА_2 , за рахунок витрат Банку.
Позивач належить до надавачів платіжних послуг відповідно до положень п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про платіжні послуги». 
Згідно ч.1 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. 
Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. 
Пунктом третім частини восьмої статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за виконання платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. 
Помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі (п.69 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»). 
Користувач платіжних послуг - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банк (п.28 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»). 
Згідно ч.10 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги» у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення неналежного платника (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника та сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку коштів за помилковою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). 
Положення ч.10 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги» є категоричними (імперативними), оскільки встановлюють обов`язкові для надавача платіжних послуг правила поведінки, що не допускають відхилень або змін з його сторони.
Відповідно до п.43 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.
Відповідно до п.43 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.
Частиною першою статті 88 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг.
В подальшому, Банк, поштовим відправленням УКРПОШТА R067027368694, звернувся до ОСОБА_1 з повідомленням про зобов`язання повернути безпідставно отриману суму коштів від 27.10.2025 № 10/1/02-11-4490, яким проінформував що платіжні операції з рахунків ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 набула 190 000,00грн, здійснені безпідставно за ініціативою співробітника Банку, без наявності в Банку платіжних інструкцій Клієнта в будь-якому вигляді (паперовому чи електронному), чим допущені порушення законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України, внутрішніх документів Банку та посадових обов`язків, а тому, кошти у сумі 190 000,00 грн., що набуті ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк» без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення повинні бути повернуті на рахунок НОМЕР_7 в АТ БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 22868414. 
Крім того, у Повідомленні Банк попередив ОСОБА_1 , що у разі порушення строку повернення грошових коштів, відповідно до вимог ч.4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» буде нараховуватись пеня у розмірі 0,1 відсотка суми за кожний день від дати завершення такої платіжної операції до дня повернення коштів на рахунок, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції. 
Проте, станом на 30 квітня 2026 року вимога Банка про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 190 000,00грн, ОСОБА_1 залишилась не виконана, тому банк був змушений звернутися до суду з даною заявою за захистом порушеного свого майнового права.
Таким чином, станом на день подання позову відповідачем безпідставно отримано грошових коштів на загальну суму 190 000,00 грн.
Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Результат аналізу ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).
Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Проаналізувавши норми законодавства та дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги той факт, що відповідач не висловив жодного заперечення проти доводів позивача та факту отримання грошових коштів, їх використання у власних інтересах, суд дійшов висновку, що такі грошові кошти набуті відповідачем безпідставно, тобто без наявної для цього правової підстави, а тому відповідач має їх повернути позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.
Позивач також просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції (пеню) за період прострочення зобов`язання з повернення безпідставно утриманих грошових коштів, проте суд не погоджується з даною вимогою позивача, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. 
Пеня в розумінні закону є штрафною санкцією, яка встановлюється за порушення виконання зобов`язання однією з учасників договірних відносин. При чому, встановлення пені, її розмір та порядок нарахування узгоджуються учасниками договірних правовідносин в укладеному ними договорі.
Проте, позивач, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання із повернення грошових коштів, не обгрунтовує правові підстави нарахування пені за час такого прострочення, а замість посилання на ст. 549 ЦК України, яка визначає підстави та порядок нарахування пені, посилається на ст. 536 та ст. 1214 ЦК України, які, у свою чергу, встановлюють відповідальність боржника за користування чужими грошовими коштами чи безпідставного одержання чи збереження грошей у вигляді нарахування процентів за користування такими.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не було договірних відносин, а отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що сторонами позову не узгоджувалось встановлення пені та порядок її нарахування, необгрунтованість застосування пені у викладених обставинах позову, суд дійшов висновку, що вимоги позивача пред`явлені до відповідача щодо стягнення пені у розмірі 0,1 відсотка від суми безпідставно збережених коштів є недоведеними.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивачем є доведеним факт помилкового переказу представником Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал» грошових коштів, які належать ФОП ОСОБА_2 на рахунок відповідача ОСОБА_1 двома платежами у загальному розмірі 190 000 грн., які підлягають поверненню відповідачем на користь позивача, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь пені слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову.
Окрім цього, судом встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою Акціонерним товариством «Банк «Український Капітал» сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, виглядає наступним чином: 190 000,00 х 3328,00 : 209 000,00 = 3025,45.
У зв`язку з наведеним, та з частковим задоволенням позову, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3025,45 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, -
ухвалив:
позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал», ЄДРПОУ: 22868414, місцезнаходження: м. Київ, пр. Берестейський, 67 до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал», ЄДРПОУ: 22868414, місцезнаходження: м. Київ, пр. Берестейський, 67 суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 190 000 (сто дев`яносто тисяч) грн.
У задоволенні вимоги про стягнення пені – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Український Капітал», ЄДРПОУ: 22868414, місцезнаходження: м. Київ, пр. Берестейський, 67 - 3025 (три тисячі двадцять п`ять) грн., 45 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 25.06.2026 року.
  Суддя	  	 Р.  Б.  Єзерський