УХВАЛА
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 944/2231/25
провадження № 51-2838 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої  ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу/повідомлення ОСОБА_4 про злочин на судові рішення стосовно нього,
установив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга/повідомлення   ОСОБА_4 про злочин від 06 квітня 2026 року, яка по суті є черговою касаційною скаргою останнього, у якій він, серед іншого, просив:
- згідно з вимогами статей 55, 56, ч. 3 ст. 60, п. 16-1 ч. 1 ст. 3, статей 154-158, 155-1, ч. 10 ст. 216, ст. 339, статей 459-467, 480-483 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та статей 53-53-9, 65-1, 66-67 Закону України «Про запобігання корупції» в ході розслідування по кримінальних справах № 42024100000000123 і інших, зазначених в документі під № 5 в додатках, відсторонити від службових обов`язків і негайно взяти під варту на час розслідування нововиявлених фігурантів розслідуваного і виявленого автором бандформування корумпованих службових осіб, до числа яких входить Генеральний прокурор, працівники організації Верховний Суд ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , керівник організації Верховний Суд із ОСОБА_6 , дії яких, на його думку, підпадають під статті 109, 111, 27, 28, 255, 256, 120, 127, 130, 135, 146, 146-1, 147, 170, 171, 190, 343, 345-1, 347-1, 348-1, 349-1, 353, 355-3358, 364, 364-1, 365, 365-3, 366, 367, 368, 369, 369-2, 371-374, 376, 376-1, 380, 382-384, 386, 387, 396, 400-1, 402-403, 426, 426-1, 442-1, 446 Кримінального кодексу України (далі - КК);
- згідно з вимогами статей 33-1, 34, 55-56, ч. 3 ст. 60, ч. 10 ст. 216, статей 219, 333, 339, 245-1, 359, 532-535 КПК та статей 53-53-9, 65-1, 66, 67 згаданого Закону на основі ухвали (справа № 991/11493/24) від 10 жовтня 2024 року винести ухвалу про зобов`язання розпочати повне розслідування по фактах діяльності корупційних схем і підпільних казино, вказаних у кримінальній справі № 42024100000000123 і інших, припинивши їх функціонування для спрямування декількох мільярдів гривень у бюджет держави, і затримання всіх виявлених автором фігурантів розслідування;
- сприяти негайному звільненню колег автора, які також являються викривачами, які фігурують в ухвалі (справа № 461/1690/25) від 05 березня 2025 року, до яких відносяться ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , яких викрали ці ж особи, що і автора, щоб завадити розслідуванню;
- згідно з вимогами ст. 68 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 130-1 КПК призначити нарахування ОСОБА_7 і ОСОБА_9 по десять мільйонів американських доларів (по курсу НБУ за 2026) за їх викрадення в ході розслідування по кримінальній справі № 12025141370000218 і кримінальній справі № 42024100000000123, яке відбулося при сприянні Генерального прокурора, а також вищезазначених працівників Верховного Суду;
- у разі загибелі або зникнення ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в ході даного розслідування по вині вищезазначених службових осіб, рідним ОСОБА_12 і ОСОБА_13 нарахувати по сто мільйонів американських доларів. Автору нарахувати по два мільйони доларів за кожен день перебування в ЛУВП-19 від 18 березня 2025 року під час зазначеного розслідування по кримінальним справам № 42024100000000123, № 12024100010001291, № 12024141410000419, № 42024000000000972, №220240000000009673, №12025141370000218, № 120231413600001160, № 22024100111238, № 12025141360000290;
- згідно з вимогами статей 53-53-9, 65-1, 66, 67 Закону України «Про запобігання корупції» , Закону України «Про журналістську діяльність» № 540/97-ВР через загрози життю автора, його колегам і рідним, автор наполягав негайно сприяти визволенню автора, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з полону від фігурантів розслідування по кримінальній справі № 42024100000000123, взявши негайно даних фігурантів під варту;
- всі слідчо-оперативні, розшукові і інші процесуальні дії, згідно зі статтями 55, 56, ч. 3 ст. 60, ч. 10 ст. 216, ст. 339, статтями 480-483 КПК та статтями 53-53-9, 65-1, 66, 67 згаданого Закону проводити з безпосередньою участю автора; 
- за порушення вимог статей 9, 33-1, 34, 25, 36, 55, 56, ч. 3 ст. 60, ч. 9 ст. 214, ч. ч. 5, 10 ст. 216, ч. ч. 1, 4, 7 ст. 217, статей 218, 219, 290, 333, 334, 339, 337-341, 459-467, 480-483, 155-1, 154-158, 532-535, 21 КПК та статей 53-53-9, 65-1 згаданого Закону в ході досудового слідства по кримінальній справі № 42024100000000123 і інших, всі правочини й інші документи, що прийняті проти інтересів автора, його колег і інтересів держави, та які прийняті та винесені юридичними особами без дозволу автора, викравши у автора персональні дані, якими він користується, згідно з вимогами ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» визнати недійсними, долучивши до матеріалів розслідування як свідомий доказ корупційної кримінальної діяльності осіб, які їх створили.
Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2026 року касаційну скаргу/повідомлення про злочин, яка по суті є касаційною скаргою ОСОБА_14 залишено без руху, оскільки в поданій скарзі останній не дотримався положень КПК, а саме:
- висунуті ОСОБА_4 вимоги в прохальній частині касаційної скарги не узгоджувалися із положеннями ст. 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги;
- наводячи відповідні обґрунтування незгоди з рішенням слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2024 року (справа № 991/11493/24), ОСОБА_4 не зазначив у чому саме полягають зазначені ним порушення та взагалі не конкретизував вимог щодо цього рішення, чим допустив суперечності та неузгодженість своєї позиції;
- не навів обґрунтувань, як зазначені ним доводи та вимоги у касаційній скарзі узгоджуються з положеннями ст. 424 КПК з огляду на те, що предметом перегляду суду касаційної інстанції можуть бути ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку;
- наводячи в скарзі доводи щодо судового рішення у виді вироку, ОСОБА_4 взагалі не зазначив у якому кримінальному провадженні він був ухвалений, яким судом, та чи був вказаний ним вирок предметом перегляду суду апеляційної інстанції. Також ОСОБА_4 не долучив зазначений вирок і до матеріалів поданої ним скарги, що позбавляло суд касаційної інстанції можливості визначитися з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду;
- у своїй скарзі ОСОБА_4 вказував про порушення його прав, вчинення неправомірних дій щодо нього, його колег, проте, всупереч вищезазначеним положенням, не вказував у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, які, на його думку, допущено судом (судами) при його (при їх) постановленні, що могло б бути підставами для скасування або зміни судових рішень, та не зазначав, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду (судам) ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У зазначеній ухвалі від 20 квітня 2026 року Верховний Суд також звернув увагу ОСОБА_4 на те, що положеннями ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 1, а також Главою 32 КПК врегульовано повноваження Верховного Суду та зазначено про те, що чинними нормами КПК не передбачено розгляду судом касаційної інстанції повідомлень про злочин. Такі повідомлення можуть бути направлені лише до відповідних правоохоронних органів, в межах їх компетенції.
Як убачається із супровідного листа ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» № 8707/0/170-26 від 28 квітня 2026 року, яким на адресу Суду направлено розписку ОСОБА_4 , останній 27 квітня 2026 року отримав копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху від 20 квітня 2026 року, що засвідчено його особистим підписом, однак нової касаційної скарги на виконання зазначеної ухвали від ОСОБА_4 не надходило.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки в установлений касаційним судом строк ОСОБА_4 не усунув недоліки, визначені в ухвалі суду касаційної інстанції, така касаційна скарга підлягає поверненню.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 428 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу/повідомлення про злочин ОСОБА_4 від 06 квітня 2026 року, яка по суті є касаційною скаргою на судові рішення стосовно нього, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3