Справа № 212/4671/26
2/212/4369/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року місто Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:
головуючого судді - Козлова Д. О.,
за участю секретаря - Пижик В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради,
за участі представника позивача - Вставської І. П.,
представника 3-ї особи - Бондуровської М. В., -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Вставська І. П., звернулась до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є молодшим братом позивачки, ОСОБА_1 . Однак відповідачка, ОСОБА_2 , веде аморальний спосіб життя, вживаючи спиртні напої, ніде не працюючи, тому свого сина не утримує, його долею не цікавиться, не купує одяг, ліки та продукти харчування. Так у 2022 році відповідачка залишила без нагляду свого сина, ОСОБА_5 , на декілька днів без нагляду, який був залишений один голодний та брудний. З того часу малолітній ОСОБА_6 мешкав з бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_8 до липня 2025 року. Оскільки відповідачка була відсутня за місцем свого проживання, то позивачка подала заяву до поліції про її розшук, в ході якого місцезнаходження останньої не було встановлено. Також 20.06.2025 року спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Покровської районної ради в місці ради було здійснено виїзд за адресою проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , для перевірки умов проживання малолітнього, ОСОБА_9 , де вже тривалий час відключені комунікації за несплату комунальних послуг, майже немає меблів, холодно, що не можна вважати прийнятним для життя малолітньої дитини. Додавала, що з жовтня по грудень 2024 року мати позивачки, ОСОБА_2 , перебувала на лікуванні в Східноєвропейському центру лікування залежності через лікування алкоголічної залежності, яке сплачувала ОСОБА_1 , після закінчення якого відповідачка не змінили спосіб свого життя. Невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків підтверджується постановою Покровського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 212/12445/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП внаслідок ухилення від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина. Також під час перебування ОСОБА_5 з відповідачкою в дитини з`явилась неконтрольована агресія, що підтверджується психолого-педагогічним висновком № 13/09/2025 від 26.09.2025 р., тому дитина потребує систематичної, психологічної та терапевтичної підтримки та створення умов, що сприяють відчуттю безпеки й стабільності. Таким чином з того часу ОСОБА_10 , 2019 р. н., регулярно відвідує дитячого психолога. Починаючи з 2022 р. відповідачка майже не навідувалась до свого сина, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, хоча перешкод для спілкування з дитиною їй не чинили. При цьому через військовий стан в Україні ОСОБА_1 10.07.2025 року вивезла свого молодшого брата ОСОБА_5 зі згоди батька до Польщі в м. Люблін, де вона проживає. Так 23.07.2025 року районним судом м. Любліна було прийнято рішення про встановлення тимчасової опіки над неповнолітнім громадянином України ОСОБА_11 , тому обов`язки опікуна якого було доручено позивачці. Нажаль, ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , загинув внаслідок російської агресії. Отже, зараз вихованням та розвитком свого брата, ОСОБА_4 , займається позивачка разом зі своїм чоловіком, тому вони повністю фінансово його забезпечують, ОСОБА_6 відвідує з 01.08.2025 року приватний дитячий садок в м. Люблін, а з січня 2026 року ОСОБА_6 бере участь у зайняттях з карате, а також вивчає польську мову двічі на тиждень з жовтня 2025 року. Позивачка зі своїм чоловіком орендує двокімнатну квартиру з окремою кухнею та ванною, де створені гарні умови для життя ОСОБА_5 , який має окрему кімнату, де є іграшки, планшет, телевізор та інші речі, необхідні для повноцінного життя та розвитку дитини. 24.03.2026 року міським центром допомоги сім`ї в м. Любліні, Польща, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_12 , який мешкає із позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 , де дитині були створені необхідні умови для розвитку в безпечному середовищі, що також підтверджено психологічним висновком від 20.03.2026 року. Отже, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками стосовно своєї малолітньої дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі переліченого просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , а також встановити опіку над ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши його опікуном ОСОБА_1 , та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача, адвокат Вставська І. П., на задоволенні позову ОСОБА_1 наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, яку просила суд задовольнити.
Відповідачка, ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином.
У судовому засіданні представник 3-ї особи, Бондуровська М. В. , підтримала заявлені вимоги про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , що відповідатиме інтересам дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, то суд зі згоди представника позивача вирішив справу по суті спору за відсутності відповідача.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого повторно 04.07.2025 року, Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції виконано актовий запис № 917 від 6 жовтня 1998 року, за яким вбачається, що ОСОБА_15 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_16 .
Також згідно із свідоцтвом про народження, виданим повторно 04.07.2025 року, Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС виконано актовий запис № 367 від 12 квітня 2019 року, за яким вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Натомість, відповідно до свідоцтва про смерть, актовий запис № 590 від 30 жовтня 2025 року, виконаний Центрально-Міським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в віці 45 років.
За інформацією від 21.04.2025 року ВП № 3 КРУП ГУ НП в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у розшуку на підставі заяви від 04.04.2025 року, оскільки місцезнаходження останньої не було встановлено.
Відповідно до листа Служби по справах дітей виконкому Покровської районної в місті Ради від 24.06.2025 року вбачається, що спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Покровської районної ради в місці Кривому Розі ради було здійснено виїзд за адресою проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , для перевірки умов проживання малолітнього, ОСОБА_9 , однак доступу до такого помешкання відповідачка не дала.
Перерахування коштів ОСОБА_1 на лікування своєї матері, ОСОБА_2 , підтверджується долученими до справи платіжними інструкціями АТ «КБ «Приватбанк».
Встановлено, що на підставі постанови від 16.12.2025 року Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_2 була притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ухилення від виконання обов`язку по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд також встановив, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав за межі України у супроводі своєї старшої сестри, ОСОБА_17 , на підставі нотаріально посвідченої згоди від 7 липня 2025 року свого батька, ОСОБА_3 , реєстр нотаріусу № 536.
На підставі постанови від 23 липня 2025 року районного суду Люблін-Захід, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 2489, вбачається, що було встановлено тимчасову опіку над ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручивши обов`язки опікуна ОСОБА_18 .
Встановлено також, що відповідно до витягу з акту про реєстрацію шлюбу від 06.09.2025 року № АВ 461970, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 2491, вбачається, що ОСОБА_19 та ОСОБА_15 одружились 06.09.2025 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_15 .
Укладення ОСОБА_15 договору із недержавним дитячим садочком «Кредкі» в м. Люблін, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 2488, підтверджується відвідування такого закладу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також за висновком про дитину для судових цілей від 19.02.2026 року недержавного дитячого садочку «Кредкі», перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 644, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час навчання такої дитини її законний опікун ОСОБА_1 забезпечує свого брата турботою, опікою, дбаючи про його добробут та розвиток.
Крім того за листом від 24.03.2026 року міського центру допомоги сім`ї № 4 м. Люблін, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 683, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкають в АДРЕСА_2 з серпня 2025 року, разом із чоловіком позивачки, де для дитини створені необхідні умови для проживання та зростання малолітнього ОСОБА_5 , який відвідує секцію карате, навчається польської мови, тому ОСОБА_1 належним чином виконує функцію опікуна.
Відповідно до договору оренди житла від 1 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та її чоловік, ОСОБА_23 , орендують в Польщі в АДРЕСА_2 трикімнатну квартиру строком до 1 жовтня 2027 року, що вбачається з нотаріально посвідченого перекладу з польської на українську мову, реєстр № 1006 від 5 травня 2026 року.
Наявність доходів у ОСОБА_1 протягом 2025 року підтверджується підсумком книги доходів та витрат з 01.01.2025 року по 01.03.2026 року, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 646.
Наявність достатніх доходів у ОСОБА_24 протягом 2025 року підтверджується підсумком обліку доходів від 18.03.2026 року та інформацією про зайняття господарською діяльністю, перекладених з польської на українську мову та посвідчених нотаріусом за реєстрами № 645, 647.
Крім того встановлено, що за інформацією від 04.11.2025 року дитячого психолога ОСОБА_25 , перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 2490, вбачається, що з 11 жовтня 2025 року щотижня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує зайняття із дитячим психологом.
Наявність у малолітнього ОСОБА_4 підвищеної агресивності та складності вираження емоцій, зумовленого відсутністю стабільного контакту із матір`ю підтверджується психологічним висновком від 20.03.2026 року практикуючого психолога ОСОБА_25 , яка проводить з жовтня 2025 року роботу з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той же час психологом встановлено, що наразі дитина мешкає у стабільному сімейному середовищі, що сприяє її психологічному відновленню, оскільки дитина мешкає із рідною сестрою ОСОБА_1 .
Також вказане підтверджується за психолого-педагогічним висновком № 13/09/2025 від 26.09.2025 року консультативного центру м. Люблін, перекладеного з польської на українську мову та посвідченого нотаріусом за реєстром № 2487, а також інформацією про результати обстеження дитини від 9 березня 2026 року.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 вказували, що є членами родини ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 . Так свідки стверджували, що ОСОБА_2 не займалась належним чином вихованням свого сина, ОСОБА_5 , 2019 р. н., оскільки з народження не піклувалась ним, не приділяючи йому належної уваги, оскільки зловживала спиртними напоями. Внаслідок переліченого з листопада 2022 року ОСОБА_10 проживав або у свого батька ОСОБА_3 , або у бабусь ОСОБА_7 та ОСОБА_27 , які фактично його виховували та надавали підтримку. Додавали, що за цей час відповідачка не навідувалась до свого сина, ОСОБА_5 . Однак коли в жовтні 2025 року батько ОСОБА_5 загинув на війні, то ОСОБА_6 був вимушений поїхати в Польщу до своєї рідної сестри, позивачки, з якою він постійно мешкає в родині ОСОБА_1 , яка ним опікується, виховує, займається його здоров`ям. При цьому свідки додавали, що мати ОСОБА_29 сином не цікавиться до сих пір та де вона фактично перебуває їм невідомо.
Також судом було оглянуто в судовому засіданні долучені до справи фото із зображенням ОСОБА_2 та її сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі рішення від 28 травня 2026 року виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було затверджено висновок органу опіки та піклування, за яким виконком Покровської районної в місті Кривому Розі ради вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У цьому сенсі суд зауважує, що передбачена ч. 4, 5 ст. 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у певних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. Неможливість надати органом опіки та піклування висновку в таких справах, зокрема, у зв`язку з неможливості встановити місце фактичного перебування відповідача, не означає неможливості розгляду та вирішення спору судом. Протилежний підхід є рівнозначним відмові в доступі до правосуддя, що суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2023 року по справі № 523/19706/19.
При цьому суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка, ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було підтверджено в суді зібраними та перевіреними судом у сукупності доказами по справі.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що перед судом було доведено наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідачка, ОСОБА_2 , будучи матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо протягом тривалого часу не піклується своїм сином, не займаючись його вихованням та розвитком, не надаючи належної матеріальної допомоги на його утримання.
Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, для реалізації її прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того суд вказує, що за п. 41 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, у разі коли заявники, які бажають взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, є родичами дитини, служба у справах дітей протягом п`яти робочих днів після перевірки документів, зазначених у пунктах 40 і 40-1 цього Порядку, поданих разом з електронною заявою або заявою у паперовій формі, у разі відповідності їх законодавству, зокрема, готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини.
Відповідно до п. 42 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення), селищної, сільської ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, висновку про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність такої опіки, піклування інтересам дитини, складеного службою у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Так згідно із висновком служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 11 червня 2026 року вбачається, що вказаний орган вважав можливим за умови позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановити над ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку з боку ОСОБА_1 , оскільки це буде відповідати інтересам такої дитини.
Таким чином, враховуючи, що судом було встановлено фактичне позбавлення батьківського піклування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , то для захисту прав такої малолітньої дитини на підставі висновку служби у справах дітей Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 11 червня 2026 року про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_13 з боку його сестри, позивачки по справі, що відповідатиме інтересам такої дитини, суд дійшов переконання про доцільність встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначивши його опікуном сестру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
На підставі ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн. за подання даного позову до суду.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначивши його опікуном сестру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 18 червня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. О. Козлов