Справа № 752/3248/26 
Провадження № 2/752/7476/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

01 липня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
у січні 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з  ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором № 994442 від 11.09.2023 року в загальному розмірі 57 734,64 грн, понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн і на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що 11.09.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 994442 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів кожні 30 днів зі стандартною процентною ставкою 2,2 відсотка в день.
Відповідач не виконала умови кредитного договору, в зв`язку з чим у неї наявна заборгованість в розмірі 57 734,64 грн, з яких 9 998,91 грн - заборгованість за тілом кредиту, 47 735,73 грн - заборгованість за процентами.
Згідно з договором факторингу № 21062024 від 21.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача за договором № 994442 від 11.09.2023 року.
На підставі викладеного та, враховуючи, що термін повернення кредиту настав, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою від 11.02.2026 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю щодо ОСОБА_1 (а.с. 77-78).
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.09.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 994442, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором В288.
Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (стандартна процентна ставка 2,2 % в день, знижена 0,01 % в день) в порядку та строки, визначені договором. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 
Кошти надаються шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1. договору)
АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 11.02.2026 року, надано відповідь від 26.02.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260225/58570-БТ, з якої вбачається, що в банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 11.09.2023 року відбулося зарахування коштів на суму 10 000,00 грн.
21.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», уклали Договір факторингу № 21062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача за договором № 994442 від 11.09.2023 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 року, загальна сума заборгованості за договором № 994442 від 11.09.2023 року становить 57 734,64 грн, з яких 9 998,91 грн - заборгованість за тілом кредиту, 47 735,73 грн - заборгованість за процентами.
12.01.2026 року відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення заборгованості вих. № 23686563, проте відповідачем не було вжито будь-яких дій на повернення кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, судом встановлено факт невиконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором, що в свою чергу порушує право позивача, який набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 року, в зв`язку із чим заборгованість за договором № 994442 від 11.09.2023 року в розмірі 57 734,64 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд вказує, що згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за умовами якого адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору, Акт наданих послуг № 313 від 12.01.2026 року, де вказана загальна вартість юридичних послуг 8 000,00 грн та Детальний опис наданих послуг до Акта № 313 від 12.01.2026 року за Договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, де вказані найменування послуг та кількість витрачених годин: усна консультація, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції, складення та подання позовної заяви, всього 6 год 30 хв.
Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною позивача в загальному розмірі 8 000,00 грн із затратою 6 год 30 хв, є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумності, в зв`язку із чим, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часом, який міг би витратити адвокат на справу цієї категорії, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, такі мають становити суму 4 000,00 грн.
Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва в суді. 
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір до 4 000,00 грн, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором № 994442 від 11.09.2023 року в загальному розмірі 57 734,64 грн (п`ятдесят сім тисяч сімсот тридцять чотири гривні 64 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко