Справа № 308/207/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2026           місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: 
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22026070000000001 від 01.01.2026, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кривий Ріг, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023.
У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.
На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022 в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.
У той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.
Зокрема, 05.10.2022 в «Едином государственном реестре юридических лиц рф» офіційно зареєстроване т.зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» (юридична адреса: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Олександрівська, буд. 32А, ОГРН: 1227700634590, на час внесення відомостей тимчасово виконуючий обов`язки керівника ОСОБА_6 ).
Поряд з цим, формування вказаної окупаційної структури здійснювалося орієнтовно в червні 2022 року з використанням матеріально-технічної бази та приміщення ГУ ДКС України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 37959779, м. Херсон, вул. Старообрядницька, 21), після захоплення м. Херсон рф та створення окупаційної адміністрації. Штат наповнювався шляхом набору місцевих жителів та вербування діючих працівників ГУ ДПСУ в Херсонській області, АРК та м. Севастополі.
10.07.2022 т.зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» розпочало «офіційну роботу» в адміністративній будівлі ГУ ДПС регіону (код ЄДРПОУ 43143201, м. Херсон, просп. Ушакова, 75), де перебувало до жовтня 2022 року, початку деокупації м. Херсон.
У точно не встановлений досудовим розслідуванням час – у липні 2022 року, але не пізніше 22.07.2022, громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято на службу у т.зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» на посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области». До кола службових обов`язків ОСОБА_7 входило проведення виїзних податкових перевірок, аналізування результатів та застосування фінансових санкцій до порушників.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час – у червні-липні 2022 року, але не пізніше 22.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Одночасно з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 22.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органів – «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области».
Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 16.04.2026 ухвалено рішення про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинувального акта та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої. У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_5 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи обізнаною, що відносно неї розпочато кримінальне провадження та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явилася, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр».
Захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зауважив на необґрунтованості пред`явленого обвинувачення згідно з обвинувальним актом та недопустимості доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження.
Суд вважає, що дослідженими у суді доказами винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, доведена.
Відповідно до ст. 84, 85 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, стверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами, а саме:
документом російською мовою під назвою мовою оригіналу «Список сотрудников налоговой службы Херсонской области 22.07.2022», в якому наявна таблиця з графами «Ф.И.О.», «Подразделение», «Телефон», з якого вбачається, що до списку під номером 10 входить « ОСОБА_7 », «инспетор», «+79900-43-88-12» відповідно;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2025, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації на оптичному диску, дослідженому у судовому засіданні, який повідомив, що з 24.02.2022 він ніде не працював до червня 2022 року. З 20.06.2022 по 20.10.2022 він працював сторожем в податкові інспекції російської федерації Херсонской області. До кола його обов`язків входила охорона адміністративної будівлі і перевірка контрольно-пропускного пункту. Йому відома ОСОБА_7 , яка приїжджала на його зміні два чи три рази з документами до керівництва податкової інспекції російської федерації Херсонської області. Під час окупації ОСОБА_7 знаходилася на лівому березі і працювала, а після деокупації залишилася там, де і знаходиться. Примус зі сторони представників рф та окупаційної адміністрації з метою зайняття посади в незаконно створених органах влади на тимчасово окупованій території до ОСОБА_7 не застосовувався, вона сама влаштувалася на роботу добровільно. Свідок може впізнати ОСОБА_7 за наступними ознаками: обличчям та його формою, волоссям, очима, носом та вухами.
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 19.03.2025, за участю свідка  ОСОБА_8 , згідно з яким свідок впізнав  ОСОБА_7 на фотографії №1;
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2025, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації на оптичному диску, дослідженому у судовому засіданні, який повідомив, що з 24.02.2022 він тимчасово не працював. 24.06.2022 він влаштувався працювати в податкову інспекцію міста Херсон російської федерації, де працював з червня по жовтень 2024 року. До кола його обов`язків входив пропускний пункт, куди входили і виходили на роботу. Йому відома ОСОБА_7 , яка на його зміні приїжджала з лівого берегу, працювала там в податковій інспекції, сюди приїжджала віддати документи їхньому керівництву міста Херсона. Щодо місця перебування під час окупації міста Херсону і під час деокупації Херсонської області ОСОБА_7 була на лівому березі, де і залишилася. ОСОБА_7 добровільно працювала по своїй волі. Свідок може впізнати ОСОБА_7 за наступними ознаками: обличчям, волоссям, зачісці, губам, вухам.
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 19.03.2025, за участю свідка  ОСОБА_9 , згідно з яким свідок впізнав  ОСОБА_7 на фотографії №1;
протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2025, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації на оптичному диску, дослідженому у судовому засіданні, яка обіймає посаду начальника управління персоналу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі. Свідок повідомила, що з 24.02.2022 вона перебувала у простої, була виведена з простою 01.03.2023 і працює на посаді начальника управління. Їй відома ОСОБА_7 , оскільки за напрямком роботи структурного підрозділу вона оформлювала і приймала документи особової справи цієї працівниці і далі співпрацювала по роботі з нею. ОСОБА_7 за свідченням підлеглих та працівників Головного управління, на скільки їй відомо, перебуває на лівому березі на окупованій території Херсонської області по сьогоднішній день. За інформацією працівників Головного управління їй відомо, що ОСОБА_7 перебуває на окупованій території і працює в окупаційних органах по сьогоднішній день. ОСОБА_7 добровільно працює на окупованій території. Свідок може впізнати ОСОБА_7 за наступними ознаками: формою обличчя, кольором очей, формою носа, підборіддя, загальними рисами обличчя.
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 15.04.2025, за участю свідка  ОСОБА_10 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації, згідно з яким свідок впізнала  ОСОБА_7 на фотографії №1;
відповіддю заступника начальника управління протидії з ПД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області від 15.05.2025 №10539/36/05/5-25 на запит слідчого, згідно з якою повідомлено, що звернень від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 , після 24.02.2022 до правоохоронних органів Херсонської області із заявами про вчинення неправомірних дій щодо неї з боку представників збройних сил рф, фсб або окупаційної влади держави-агресора, а також можливі факти визнання її потерпілої у кримінальних провадженнях, пов`язаних із збройною агресією рф проти України не надходило;
відповіддю начальника УДМС у Херсонській області від 12.05.2025 №6501.2-3508/65.1-25 на запит слідчого, згідно з яким відповідно до наявних обліків УДМС ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питання припинення громадянства України до УДМС не зверталася;
розрахунковими листами по заробітній платі та витягами з табелів обліку робочого часу за відповідні періоди роботи ОСОБА_7 , що надані ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі згідно з листом від 07.03.2025 № 686/5/21-22-10-02-02 на запит слідчого;
матеріалами особової справи ОСОБА_7 , що надані ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі згідно з листом від 07.03.2025 № 687/5/21-22-11-01-12 на запит слідчого;
відповіддю начальника 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Херсонській області від 12.11.2025 №71/25/195 на виконання доручення в рамках кримінального провадження, згідно з яким у ході проведених відповідних заходів оперативним шляхом встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно призначена на службу у т.зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» на посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области», заходи фізичного впливу до неї не застосовувались. Також вказана особа на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території, а саме м. Скадовськ Херсонської області та не має наміру виїжджати на територію, підконтрольну Україні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, вони узгоджуються між собою.
У той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, передбаченому КПК України.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для ухвалення рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
При цьому під час судового розгляду справи суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено та судом достовірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 , умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час – у червні-липні 2022 року, але не пізніше 22.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Разом з тим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 22.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органів – «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази у справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року.
Вважаючи достатньо забезпеченими під час судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищевикладене та фактичні обставини справи, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину.
Отже, особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винної, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують їй покарання.
Обставин відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставиною відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції, встановленої ч. 7 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.
Частиною 2 ст. 55 КК України передбачено позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність позбавити обвинувачену ОСОБА_5 права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, оскільки вона вчинила суспільно небезпечне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України.
На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженої особи і що відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.
Цивільний позов не заявлений.
Під час досудового розслідування згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2025 (справа №308/18379/25, провадження №1-кс/308/7018/25) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Запобіжний захід, обраний відносно  ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної силу слід залишити без змін.
Процесуальних витрат та речових доказів немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є її особистою власністю.
Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду згідно зі статтею 323 КПК України.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області         ОСОБА_1