ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/29523/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кафарський В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О. та Терези Ю.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мото Трейдінг" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду у м. Києві з позовом до ТОВ "Мото Трейдінг" про стягнення заборгованості у розмірі 136 000,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору.
На виконання вимог вказаної ухвали позивачем надано документ про сплату судового збору, внаслідок чого ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/29523/21.
22.09.2025 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом. Позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з наведенням підстав для його поновлення та наданням доказів поважності причин його пропуску.
02.10.2025 позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом. Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Тернопільській області залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що Окружним адміністративним судом м.Києва при відкритті провадження було оцінено як поважну обставину, викладену в заяві про поновлення строку звернення до суду, а зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави були об`єктивно непереборними факторами і суд першої інстанції безпідставно трактував їх, як неповажні.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, а наведені ним причини пропуску такого строку не можна вважати поважними для його поновлення.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, дійшов висновку, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними.
За наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з ч.3, 4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог. 
Разом з тим, згідно з ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Отже, у випадку встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду та у випадку відсутності заяви про поновлення такого строку, або у разі відхилення наведених у такій заяві обґрунтувань внаслідок їх безпідставності, з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд має залишити позовну заяву без руху для надання позивачу строку на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням поважних причин для його поновлення.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що постановами від 04.06.2020 №4 та №5 ДЕІ у Тернопільській області накладено на АЗС ТОВ «Мото Трейдінг» штраф у розмірі 4000 НМДГ по 68000,00 грн кожен на загальну суму 136000,00 грн. Встановлено відповідачу строк для сплати штрафу 15 днів (а.с.74-77).
Наведені постанови були направлені ТОВ «Мото Трейдінг» засобами поштового зв`язку та отримані останнім 10.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.83).
У зв`язку з тим, що ТОВ «Мото Трейдінг» добровільно не сплатило штрафні санкції, ДЕІ у Тернопільській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом від 04.09.2020 про їх стягнення (а.с.95-101).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №320/8109/20 адміністративну справу за позовом ДЕІ у Тернопільській області до ТОВ "Мото Трейдінг" про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва (а.с.103).
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 позовну заяву ДЕІ у Тернопільській області було повернуто з підстав того, що вона не була підписана (а.с.106).
Подаючи 13.10.2021 повторно відповідну позовну заяву ДЕІ у Тернопільській області подала заяву про поновлення строку звернення до суду із позовною заявою, в якій вказала, що повернення позовної заяви ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 у справі №320/8109/20 відбулось безпідставно, оскільки позов було підписано електронним підписом начальника Інспекції. При цьому, позивач двічі звертався до суду першої інстанції 25.02.2021 та 17.09.2021 з проханням повернути матеріали позовної заяви. Також заявник звертав увагу на введений в Україні карантин, спричинений коронавірусом.
Залишаючи ухвалою від 22.09.2025 позовну заяву без руху, суд першої інстанції визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду та вказав, що карантин не є підставою для автоматичного продовження строку, факт не надіслання ухвали чи матеріалів позову не змінює того факту, що позивачу був відомий факт повернення його позову ухвалою 13.11.2020, загальний доступ до якої надано на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 17.11.2020. Позивач визнав, що ухвалу суду від 13.11.2020 про повернення позовної заяви отримав 22.02.2021, однак повторно звернувся з позовом до суду тільки 13.10.2021, тобто більш, як через сім місяців. Обставини щодо неповернення матеріалів первинного позову відхилені судом, оскільки всі матеріали були наявні у позивача, що підтверджується тим, що копії доданих до позову документів завірені уповноваженою особою позивача 12.10.2021.
На виконання вимог вказаної ухвали суду, 01.10.2025 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначено, що первинний позов подано в межах встановленого процесуальним законодавством строку, однак її було повернуто ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020, однак позивачем було отримано лише ухвалу суду без позовної заяви з додатками. Також заявник звертав увагу на недостатність коштів на сплату судового збору. Крім того, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2021 провадження у справі було відкрито, то це свідчить, що судом вже на стадії відкриття надано оцінку поважності обставин пропуску строку і суд дійшов висновку, що позов подано у відповідності до вимог КАС України.
У вказаній заяві позивачем не було наведено причин пропуску строку, зумовлених обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, що могло б бути підставою для застосування положень п.3 р.VI «Прикінцеві положення» КАС України в частині поновлення процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.
Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку виключно у разі його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. 
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17, від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18, від 17 червня 2021 року у справі №570/4516/19, від 18 лютого 2022 року у справі №380/893/20 та від 29 березня 2023 року у справі №380/10073/20
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Суд звертає увагу, що в рамках даної справи спір виник за позовом суб`єкта владних повноважень щодо стягнення з юридичної особи до бюджету заборгованості за сплати штрафних санкцій, тому в силу ч.2 ст.122 КАС України, процесуальним законодавством встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня виникнення підстав на пред`явлення визначених законом вимог, тобто із завершенням 15-денного строку для добровільної сплати штрафів, накладених постановами ДЕІ у Тернопільській області від 04.06.2020.
Оскільки відповідні постанови про накладення штрафних санкції відповідач отримав 10.06.2020, то останнім днем для пред`явлення даного позову є 25.09.2020, натомість з даним позовом ДЕІ у Тернопільській області звернулось до суду 13.10.2021, тобто поза межами визначеного процесуальним законодавством строку.
Обставини щодо повернення первинно поданої апеляційної скарги та незгода позивача з ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 у справі №320/8109/20 може бути підставою для оскарження відповідної ухвали в апеляційному порядку, і не належить до поважних причин пропуску строку звернення до суду. Натомість позивач правом на оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 у справі №320/8109/20 в апеляційному порядку не скористався.
Неповернення матеріалів позовної заяви разом із ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 у справі №320/8109/20 не позбавляли позивача можливості повторно підготувати позовну заяву з додатками у розумний та максимально короткий термін після повернення первинного позову, враховуючи, що всі додатки до первинної позовної заяви були подані у формі копій документів (а.с.100).
Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».
У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».
Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами процесуального строку та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.
А отже, обставини, пов`язані з фінансуванням, відсутність коштів для сплати судового збору, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, помилки при його розрахунку не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів, помилки в його розрахунку. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, про що вказував Конституційний Суд України у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011.
Колегія суддів зазначає, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Свідома бездіяльність позивача, його незацікавленість у вирішенні спірного питання в межах встановленого законодавством строку на судове оскарження, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами.
Крім того, під час відкриття провадження ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2021 у даній справі, судом не досліджувалось питання строку звернення позивача до суду з даним позовом, зокрема у вказаній ухвалі відсутні мотиви щодо поважності підстав пропуску строку звернення до суду, або висновку щодо наявності підстав для його поновлення тощо.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звертаючись 13.10.2021 до суду з даним позовом ДЕІ у Тернопільській області пропустила встановлений ч.2 ст.122 КАС України тримісячний строк звернення до суду.
Позивач мав реальну можливість як оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2020 у справі №320/8109/20, так і в розумний термін підготувати повторний позов без допущення невиправданих зволікань, очікуючи надходження матеріалів первинного позову, однак належних та достатніх дій з метою дотримання встановленого процесуальним законодавством тримісячного строку, ним вжито не було.
З огляду на викладене, суд критично оцінює відповідні обґрунтування апеляційної скарги, як такі, що не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами.
У поданій до суду першої інстанції заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не вказав жодних належних поважних причин та не надав суду доказів щодо обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій з метою звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву, надав належну оцінку кожному аргументу позивача щодо пропуску строку звернення до суду.
З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, щодо оскільки наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду обставини не є поважними, а з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску такого строку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення без розгляду позовної заяви відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст постанови виготовлено 19 травня 2026 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Ю.О.Тереза