Справа № 486/580/26
Провадження № 2-о/486/37/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року        м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заява обґрунтована тим, що заявнику, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого органом приватизації житла Южноукраїнського міськвиконкому на підставі розпорядження №10308 від 19 квітня 2002 року на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущені помилки, які перешкоджають заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд, а також оформити спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, в свідоцтві про право власності на квартиру, яке підтверджує право власності заявника на 1/3 частку квартири та право її чоловіка також на 1/3 частку квартири, її прізвище та прізвище її чоловіка записано, як « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_4 » не збігаються із записом її прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області від 24 вересня 2007 року, де її прізвище зазначене, як « ОСОБА_5 » та із записом прізвища її чоловіка в паспорті громадянина України, що був виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області 24 вересня 2007 року, де його прізвище зазначено як « ОСОБА_5 ». Прізвище сина заявника в свідоцтві про право власності на квартиру зазначена як « ОСОБА_5 » що збігається з записом його прізвища в паспорті. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника помер. В свідоцтві про смерть його прізвище зазначено як « ОСОБА_6 ». Після смерті чоловіка заявник звернулася з заявою про прийняття спадщини до Другої первомайської державної нотаріальної контори. 26.02.2026 року було заведено спадкову справу №19/2026. У Спадковому реєстрі прізвище спадкоємця зазначено як « ОСОБА_7 ». 3 приводу виправлення зазначеної помилки, у свідоцтві про право власності на квартиру, заявник звернувся до виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради, де їй надалі роз?яснення, що внести виправлення у Свідоцтво про право власності на квартиру не можливо, тому що вже не має органу, який видавав свідоцтво та порадили звернутися до суду з питання визнання факту належності правовстановлюючого документу. Вважає, причина неправильного написання її прізвища у одну літеру виникла у зв?язку із неправильним переведенням її прізвища з російської на українську мови. Причиною неправильного написання прізвища її покійного чоловіка у одну літеру виникла також у зв?язку із неправильним переведенням її прізвища з російської на українську мови.
В наслідок такої помилки, у заявника на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім?я. У зв?язку із чим виникає необхідність встановити факт належності заявнику та її покійному чоловіку правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яким підтверджується їхнє право на частки у праві власності на квартиру, а саме по 1/3 частки у кожного. Таким чином, з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 , а також для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 виникла необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого органом приватизації житла Южноукраїнського міськвиконкому на підставі розпорядження №10308 від 19 квітня 2002 року на праві спільної часткової власності належить заявнику, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Факт, про встановлення якого заявник просить, має для неї юридичне значення, оскільки дозволить, окрім встановлення належності їй правовстановлюючого документу, реалізувати права спадкоємця. Оскільки іншого порядку встановлення факту належності особі, яка померла, правовстановлюючого документу, окрім судового, не встановлено. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.
Тому просить суд встановити юридичний факт належності їй, ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого на ім?я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_2 , яким підтверджується право власності на 1/3 частку квартири; встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого на ім?я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_2 , яким підтверджується право власності на 1/3 частку квартири.
Ухвалою суду від 07.04.2026 заяву залишено без руху, запропоновано заявнику усунути недоліки. 
Ухвалою суду від 04.05.2026 заяву заявника про продовження строку для усунення недоліків задоволено частково, продовжено заявнику процесуальний строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 07.04.2026. 
05.05.2026 від заявника надійшла заява про усунення недоліків, якими недоліки, зазначені в ухвалі суду від 07.04.2026, усунені. 
Ухвалою суду від 06.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами окремого провадження, витребувано з Південноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.06.2026 Південноукраїнська державна нотаріальна контора Миколаївської області надала суду витребувану спадкову справу.
В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та просила її задовольнити, зазначила, що помилка сталася при перекладі прізвища з російської на українську мову. Зараз виникла потребу в становленні факту належності документу, оскільки без цього не може прийняти спадщину.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити в повному обсязі. 
Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Прізвища вказані російськоюмовою як « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_10 » відповідно /а.с.46/.
Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.04.2002 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 – 1/3 частка, ОСОБА_9 – 1/3 частка, ОСОБА_2 – 1/3 частка /а.с.5/.
Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 /а.с.6-7/.
Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.02.2026, в АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знятий 09.02.2026 з реєстрації у зв`язку зі смертю /а.с.8/.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 09.01.2026 Південноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України /а.с.9/.
Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа №19/2026, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 84312428 від 26.02.2026 /а.с.10/.
Прізвище чоловіка заявниці - ОСОБА_3 у паспорті громадянина України НОМЕР_4 , дублікаті картки фізичної особи – платника податків, пенсійному посвідченні Пенсійного фонду України № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , українською зазначено як « ОСОБА_7 » /а.с.11, 12, 13/.
Прізвище заявниці у паспорті громадянина України НОМЕР_7 , дублікаті картки фізичної особи – платника податків, пенсійному посвідченні Пенсійного фонду України № НОМЕР_8 серії НОМЕР_9 , українською зазначено як « ОСОБА_7 » /а.с.14, 15/.
Таким чином судом встановлено наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника в свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.04.2002 року щодо належності їй на праві приватної власності 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де зазначено як « ОСОБА_11 », та іншими правовстановлюючими документами, де воно вказано як « ОСОБА_7 ». 
Також судом встановлено наявність розбіжностей у написанні прізвища чоловіка заявниці в свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.04.2002 року щодо належності йому на праві приватної власності 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де воно зазначено як « ОСОБА_10 », та іншими правовстановлюючими документами, де воно вказано як « ОСОБА_7 ». 
Як зазначено у відповіді Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради №Т-111/01-48 від 05.05.2026 на звернення заявниці, чинним законодавством України не передбачено надання виконавчому клмітету Південноукраїнської міської ради можливості вносити зміни у свідоцтво про право власності на квартиру, зокрема в частині зміни прізвища власника квартири /а.с.37/.
З матеріалів спадкової справи №19/2026 щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 подали заяви на прийняття спадщини /а.с.43, 47/.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Метою встановлення відповідного факту є надання заявнику можливості вільно розпоряджатися своєю власністю та оформити спадщину після смерті її чоловіка.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявниці для реалізації її права на спадщину.
Постановою Верховної Ради України № 4007-IX від 09.10.2024 місто Южноукраїнськ Вознесенського району Миколаївської області на місто Південноукраїнськ.
Оскільки відповідний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявниці та задоволення заяви шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 315, 316, 319 ЦПК України, суд-
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , яким підтверджується право власності на 1/3 частку квартири.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , яким підтверджується право власності на 1/3 частку квартири.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя          О. О. Волощук