Справа № 216/7521/25
провадження 2/216/1069/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
(повний текст)
19 травня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Скиби М.М.,
за участі:
секретаря судового засідання Сирко І.В.,
позивача ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалися на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.10.2008 перебували у шлюбі, що зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис № 719. 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 14.04.2009, Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. 
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2010 по справі № 2-18071/2010, яке набрало законної сили 20.09.2010, шлюб між сторонами розірвано.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 23.05.2019, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 змінено ім`я на ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 14. 
З моменту розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, останній припинив здійснювати догляд за своїм сином ОСОБА_4 , вихованням та утриманням сина не займається, змінив країну перебування. ОСОБА_2 припинив здійснювати піклування про розвиток дитини, не відвідує сина, не дбає про нього, не сприяє задоволенню базових потреб дитини. Син не отримує від батька уваги та проявів турботи. ОСОБА_2 не намагається підтримувати зв`язок позивачем, не цікавиться станом дитини, не виявляє бажання володіти інформацією про стан здоров`я та розвитку сина, здійснювати догляд за ним, брати участь у забезпеченні його харчуванням, лікуванням тощо. Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 жодним чином не позбавлений будь-якої можливості виховувати та утримувати сина, ніким та ніколи йому не чинились перешкоди у цьому, у відповідача мається стійке вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Життям дитини ОСОБА_2 не цікавиться зовсім. 
Ухвалою суду було відкрито провадження по справі.
До суду надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Правом передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.
Заслуханий в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що з батьком вже тривалий час не спілкується, відповідач не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні не надає матеріальної допомоги.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Центрально-Міської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.10.2008 перебували у шлюбі, що зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис № 719. 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 14.04.2009, Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2010 по справі № 2-180712010, яке набрало законної сили 20.09.2010, шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14.09.2010 позов позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 задоволено, стягнуто аліменти у розмірі частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2010 по справі № 2-180712010, яке набрало законної сили 20.09.2010, шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 23 травня 2019 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідач змінив прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
Згідно до довідки Криворізького ліцею №123 Криворізької міської ради від 19.03.2025 №94 ОСОБА_4 дійсно навчається в 9-а класі вказаного навчального закладу.
Відповідно до характеристики на учня ОСОБА_4 мати цікавиться навчанням сина та добросовісно ставиться до його виховання, системматично відвідує батьківські збори.
Відповідно до апостильованої заяви 02.04.2025, відповідач - батько дитини відмовляється від батьківських прав, щодо свого сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з висновком, виданим виконкомом Центрально-Міської районної у місті ради, як органуом опіки та піклування, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 з огляду на те, що відповідач в порушення вимог ст. 150 СК України самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме не піклується про духовний і фізичний розвиток сина, не цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням, не бере участі у вихованні дитини. Окрім того ОСОБА_2 не забезпечує сина необхідним харчуванням, лікуванням, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та не надає матеріальної або фінансової допомог, аліменти на утримання дитини не сплачує.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Центрально-Міським відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, станом на 25.11.2025 року сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів складає 86 020, 00 грн.
При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Неможливо позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, суд доходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком винної поведінки відповідача та підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Враховуючи викладене, вимоги позивача є тим допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів дитини, оскільки в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач по справі не займається вихованням сина, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи.
Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За звернення до суду з позовною завою про позбавлення батьківських прав Позивачем були понесені витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, 150, 164, 165, 166,180-184, 185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 13, 141, 259, 263-265, 268, 272, 280-285, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27, Код в ЄДРПОУ - 04052560.
Повний текст рішення складено 22.05.2026 року.

Суддя           М.М.СКИБА