Єдиний унікальний номер 205/4374/26
Номер провадження2/205/3746/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,- 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 07.08.2004 року. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2021 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2021 року.
Оскільки відповідач добровільно аліменти не сплачував, позивач, отримавши в суді виконавчий лист, подала його до органу державної виконавчої служби за місцем проживання боржника. Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра було відкрито виконавче провадження ВП № 65704402.
Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та про необхідність сплачувати аліменти, проте аліменти сплачував нерегулярно, унаслідок чого станом на 01.03.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 181 660 грн 27 коп.
За розрахунком позивача, за період з 10.02.2021 року по 01.03.2026 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 273 821 грн 00 коп. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з боржника, не повинна перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 181 660 грн 27 коп.
У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01.03.2026 року у розмірі 181 660 грн 27 коп.
Відповідач у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасників справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 07.08.2004 року. Шлюб між сторонами розірвано.
Судом встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають двох дітей: сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2007 року, та сина — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.03.2015 року.
Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2021 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2021 року.
Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра було відкрито виконавче провадження № 65704402 з примусового виконання виконавчого листа № 205/1091/21, виданого 26.05.2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2026 року, виданого державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 10.02.2021 року по 01.03.2026 року становить 181 660 грн 27 коп.
Дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості сторонами не оскаржувалися, доказів спростування зазначеного розрахунку відповідачем до суду не подано. Відтак суд бере зазначений розрахунок за основу при вирішенні справи.
Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості подати докази у справі особисто, через свого представника або засобами поштового зв`язку, оскільки повідомлявся судом про розгляд справи у порядку, встановленому чинним процесуальним законом.
Однак відповідач у судове засідання не з`явився, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не подав, відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову чи пояснень по суті спору не надав.
За таких обставин, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, неподання ним відзиву та доказів на спростування позовних вимог, суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно із вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою.
Нормою ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.
Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.
Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17.
Відповідно до вимог ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Порядок стягнення аліментів передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 4-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № -1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № -2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № -300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Разом з цим, Касаційний Цивільний Суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 20 липня 2020 року у справі № 362/4462/16 зазначив про те, що при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визнавши її загальну суму.
Тобто, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %
Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 10.02.2021 року по 01.03.2026 року становить 273 821 грн 00 коп.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів сплати заборгованості, доказів неправильності наведеного позивачем розрахунку пені або доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, суду не надав.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Водночас, згідно з вимогами ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.03.2026 року становить 181 660 грн 27 коп., сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, також не може перевищувати зазначений розмір.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 181 660 грн 27 коп.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі — у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
З огляду на те, що позовну заяву подано в електронній формі, до відповідної ставки судового збору застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження її розміру.
Ціна позову становить 181 660 грн 27 коп. Відповідно, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, тобто 1 816 грн 60 коп. З урахуванням коефіцієнта 0,8 розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 1 453 грн 28 коп.
Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 453 грн 28 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 141, 247, 259, 263–265, 274–279, 280–282, 284, 354 ЦПК України, статтями 180, 196 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задовольнити в повному обсязі. 
2. Стягнути з ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 10.02.2021 року по 01.03.2026 року у розмірі 181 660 грн. 27 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 453 грн 28 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.