Справа № 676/7088/25 
Провадження № 1-кп/676/294/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 , 
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене 28 квітня 2025 року до ЄРДР за № 12025242000000854, по обвинуваченню  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого
- 13.10.2021 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки;
- 12.03.2026 р. Ярмолинецьким міськрайонним судом Хме льницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 27 квітня 2025 року в період часу з 18 год. 05 хв. по 19 год. 18 хв., рухаючись в напрямку з м. Хмельницький в м. Кам?янець-Подільський, по дорозі сполученням Житомир - Чернівці Н-03, перебуваючи в селищі Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, керуючи транспортним засобом білого кольору, марки «GEELY» моделі «EMGRAND», д.н.з. НОМЕР_1 , під?їхав до зупинки громадського транспорту, яка розташована поруч із ДНЗ «Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти» по вул. Захисників України, 2, де на цей момент перебувала ОСОБА_6 , якій запропонував здійснити перевезення до м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області.
В подальшому, під час руху автомобілем білого кольору, марки «GEELY» моделі «EMGRAND» в напрямку м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області д.н.з. НОМЕР_1 , за межами селища Ярмолинці Хмельницької області (більш точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_4 , який перебував на водійському сидінні автомобіля, раптово виник злочинний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру не пов?язаних із проникненням в тіло ОСОБА_6 , без її добровільної згоди, яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру не пов?язаних із проникненням в тіло потерпілої, без її добровільної згоди, ОСОБА_4 здійснив з?їзд із автомобільної дороги сполученням Житомир - Чернівці Н-03 неподалік автозаправки АЗС «Укрпетроль», яка розташована в селищі Ярмолинці по вул. Захисників України, 72, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли йому перешкодити, попередньо заблокувавши двері вказаного транспортного засобу та продемонструвавши ніж, який знаходився в кобурі біля водійського сидіння, діючи умисно, з мотивів задоволення свої статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи правом на статеву свободу та статеву недоторканість ОСОБА_6 , використовуючи свою значну фізичну перевагу, пересів зі свого переднього водійського сидіння на переднє пасажирське сидіння, де знаходилась ОСОБА_6 .
Надалі ОСОБА_4 опустив спинку сидіння вищевказаного автомобіля, сів на тіло останньої та своїми руками почав проникати під верхній одяг ОСОБА_6 таким чином торкаючись грудей та статевих органів під її білизною не проникаючи в тіло останньої, а також паралельно торкався губами та язиком її обличчя.
Після чого, потерпіла усвідомлюючи ситуацію, словесно почала заспокоювати ОСОБА_4 , внаслідок чого останній повернувся назад на свої водійське сидіння та продовжив рух в сторону м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру не пов?язаних із проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_4 без її добровільної згоди, рухаючись по автодорозі національного значення Житомир - Чернівці Н-03 за межами населеного пункту с. Гуменці Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, здійснив з?їзд автомобільної дороги та зупинився на місці за координатами 48.7522084, 26.6507882, де близько 19 год. діючи умисно з мотивів задоволення свої статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи правом на статеву свободу та статеву недоторканість ОСОБА_6 , використовуючи свою значну фізичну перевагу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли йому перешкодити, попередньо заблокувавши двері вказаного транспортного засобу, знову пересів зі свого переднього водійського сидіння на переднє пасажирське сидіння, де знаходилась ОСОБА_6 , сів на тіло останньої та своїми руками почав проникати під верхній одяг ОСОБА_6 та торкатись її грудей та статевих органів під її білизною, тим самим вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов?язані із проникненням в тіло ОСОБА_6 , без її добровільної згоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, суду пояснив, що дійсно 27 квітня 2025 року близько 18 год. рухаючись із селища Ярмолинці у напрямку м. Кам`янець-Подільський підібрав пасажира - потерпілу ОСОБА_6 . Так, протягом руху даним маршрутом дійсно двічі звертав з дороги для необхідності перекурити та сходити в туалет. Вказані в обвинувальному акті дії із потерпілою ОСОБА_6 , не вчиняв. Вважає покази надані в судовому засіданні ОСОБА_6 наклепом, надані з метою його оговорити, оскільки він безпосередньо приймав участь у російсько-українській війні, має ряд відзнак, нагород, а також важке поранення. Вважає, що дане обвинувачення базується лише на припущеннях сторони обвинувачення, жодними належними та допустими доказами не підтверджується. Просив виправдати його у пред`явленому обвинуваченні. 
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, повністю підтверджується у судовому засіданні показами потерпілої, свідків та дослідженими матеріалами кримінального провадження.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 27.04.2025 року близько 18:00 год. вона перебувала на зупинці громадського транспорту в селищі Ярмолинці. Оскільки вона пропустила останній рейсовий автобус, вирішила добиратися до м. Кам`янець-Подільський попутним транспортом. Невдовзі біля неї зупинився обвинувачений на автомобілі білого кольору та запропонував підвезти. При цьому він сказав, щоб вона сіла на переднє пасажирське сидіння, мотивуючи це тим, що заднє зайняте його особистими речами. Проїхавши невелику відстань, за межами селища Ярмолинці обвинувачений звернув з дороги та зупинився. Після чого, він кинув свою праву кінцівку (частина якої ампутована) біля важеля ручного гальма, а ліву руку закинув на потерпілу, таким чином опинившись зверху над нею. Обвинувачений почав рвати на ній спідню білизну, облизувати їй обличчя, руками торкатися грудей та статевих органів, намагаючись вчинити проникнення. Вона чинила опір, притримувала його руки своїми та намагалася вести з ним діалог, зокрема запитала, чому він так вчиняє з жінками. Після цієї розмови обвинувачений зліз з неї та продовжив рух. Згодом він знову з`їхав з центральної дороги на польову та зупинився, заявивши, що йому потрібно в туалет. У цей час намагалася відчинити двері автомобіля, щоб втекти, проте вони були заблоковані. Повернувшись до салону, обвинувачений дістав невідому їй білу речовину, яку почав гріти, а потім вдихати. При цьому він розповідав про свої борги та скаржився на життя, після чого вони знову поїхали. На під`їзді до м. Кам`янець-Подільський обвинувачений втретє зупинив транспортний засіб, заліз зверху на неї та наказав їй роздягатися, висловлюючи бажання вступити в інтимний зв`язок. Він знову почав облизувати її та руками торкатися грудей і статевих органів. Оскільки раніше бачила у нього ніж, сказала йому, що він має її вбити, щоб отримати бажане, бо зґвалтованою вона жити не зможе. Після цих слів обвинувачений продовжив рух до міста. Зупинившись у м. Кам`янець-Подільський за один квартал до парку ім. Шевченка, обвинувачений зажадав оплату за дорогу в розмірі 200 гривень. Вона заплатила вказану суму та вийшла з автомобіля, після чого одразу зателефонувала сестрі та своєму хлопцю, повідомивши про подію. Просила суворо покарати обвинуваченого за вчинений злочин. 
Свідок ОСОБА_7 , яка є сестрою потерпілої, суду пояснила, що 27.04.2025 року близько 19:00 год. отримала від сестри повідомлення про те, що та виїхала із селища Ярмолинці. Згодом від потерпілої надійшло СМС-повідомлення з нетиповим проханням вийти її зустріти, про що одразу повідомила хлопця сестри. Приблизно о 19:30 год. потерпіла особисто прийшла до неї на робоче місце в парк. Перебуваючи у пригніченому стані, вона розповіла, що водій автомобіля, яким вона їхала, намагався змусити її до вступу у статеві відносини (інтимного зв`язку). Потерпіла детально описала зовнішність водія та транспортний засіб, після чого вони звернулися із заявою до правоохоронних органів.
Свідок ОСОБА_8 підтвердив покази потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , оскільки спілкувався з обома з даного приводу. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила схильність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості. Свідок пояснила, що навесні 2025 року з нею трапилася аналогічна подія за участю обвинуваченого. Зокрема, під час поїздки в автомобілі під керуванням ОСОБА_4 , приблизно на середині шляху, останній почав вживати наркотичні засоби шляхом куріння. На її прохання припинити ці дії обвинувачений зупинив транспортний засіб та в наказовому тоні почав вимагати вступу з ним у статевий акт. Свідку вдалося втекти з автомобіля, попри те, що обвинувачений намагався її силоміць утримати, хапаючи за одяг.
Показання свідка ОСОБА_9 узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а саме, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04.2025 року (т. 2, а.с. 94-99), згідно з яким ОСОБА_9 у присутності понятих впізнала ОСОБА_4 як особу, що вчинила щодо неї протиправні дії сексуального характеру та рапортом від 19.03.2025 року (т. 2, а.с. 102-103), відповідно до якого ОСОБА_9 зверталася до органів поліції з повідомленням про вчинення стосовно неї сексуального насильства водієм таксі, одягненим у військову форму, у якого була відсутня права нижня кінцівка. У подальшому ОСОБА_9 подала заяву про залишення її попереднього звернення без розслідування, мотивуючи це відсутністю заподіяних їй тілесних ушкоджень.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.04.2025 року (т.2 а.с.9), потерпіла заявила, що в період часу 18 год. 05 хв. по 19 год. 18 хв. між населеними пунктами с-ще Ярмолинці та м. Кам`янець-Подільський невстановлена особа без добровільної згоди вчинила відносно неї сексуальне насильство. 
Висновком експерта №126 від 30.04.2025 року (т.2 а.с. 30-31) в потерпілої ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, в тому числі, характерних при скоєнні насильницьких дій сексуального характеру та характерних для самооборони не виявлено. Діагноз «Посттравматичний стресовий розлад.» являється реакцією на стресову ситуацію і по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров?я (згідно пункту 2.3.5 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» я наказу МОЗ України від 17.01.95 року № «Пророзвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2025 (т. 2, а.с. 44-48), потерпіла ОСОБА_6 у присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, що вчинила щодо неї сексуальне насильство.
Під час досудового розслідування, за добровільної згоди потерпілої, було проведено вилучення та огляд одягу, в якому вона перебувала в момент вчинення злочину (т.2 а.с. 49-54). Згідно з протоколом, на чорному бюстгальтері виявлено розрив по шву на правій стороні лівої чашечки. Також зафіксовано пошкодження сірих трусів: розрив на зав`язці з правого боку та неповний розрив по шву з лівого боку. На вилученій білизні виявлено можливі біологічні сліди.
Згідно протоколу огляду від 02.05.2025 року (т. 2 а.с.63-71), оглянуто мобільний телефон потерпілої «iPhone 14 ProMax» золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , укомплектований sim-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , в захисному чохлі чорного кольору з прозорою вставкою та з захисним склом. В інстальованому на телефоні додатку «Instagram», виявлено переписку з користувачем « ОСОБА_10 » від 27.04.2025 року о 18 год. 04 хв. зі змістом «Їду» та «вже». Крім того, в фото додатку «Галерея» виявлено фотографію датовану 27.04.2025 року о 19 год. 18 хв. із зображенням автомобіля білого кольору марки «Geely», д.н.з. НОМЕР_5 , в додатковій інформації до фото міститься адресу де зроблене фото, а саме вул. Шевченка Кам`янець-Подільський Хмельницька область 32316, координати 48.68723°Пн,26.58048°Сх.
Як вбачається з даних протоколу огляду місця події з фото таблицями від 28.04.2025 року (т.2 а.с. 130-136) у період часу з 10 год. 48хв. по 11 год. 10 хв. у присутності двох понятих проведено огляд транспортного засобу «GEELY EMGRAND» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що знаходився на проїжджій частині по вул. Шевченка, 25. Візуальним оглядом зовнішніх пошкоджень не виявлено. У ході обстеження салону ознак вчинення протиправних дій не встановлено. На задньому пасажирському сидінні зафіксовано наявність особистих речей та побутового сміття, у багажному відділенні знаходяться предмети загального вжитку.
Згідно довідки про опрацювання номерної інформації в ході досудового розслідування (т.2 а.с.159-167), абонентські номери НОМЕР_6 ( ОСОБА_4 ) та НОМЕР_7 ( ОСОБА_6 ) фіксувались 27.04.2025 року, в зонах дії базових станції на виїзді із смт. Ярмолинці, сектори яких співпадають та накладаються один на одного о 18:01 та 18:37 год., відповідно, на в?їзді в м. Кам?янець-Подільський, вищевказані абонентські номери фіксувались в зонах дії базових станції сектори яких співпадають та накладаються один на одного 19:14 год. та 20:07 год., між собою абонентські номери НОМЕР_6 та НОМЕР_4 за увесь період наявного трафіка, жодного разу не з?єднувались.
Висновком судово-психічного експерта № 498 від 26.06.2025 року (т.2 а.с. 191-194), потерпіла ОСОБА_6 характеризується як врівноважена, комунікабельна та цілеспрямована особа з відсутністю імпульсивних рис у конфліктних ситуаціях. На момент дослідження у неї зафіксовано пригнічений емоційний стан, тривожність, відчуття незахищеності та мимовільні спогади про травматичну подію, що супроводжуються неприємними фізичними відчуттями. Попри вразливість емоційної сфери, її інтелектуальний рівень та індивідуальні особливості дозволяють їй правильно сприймати обставини, що мають значення для провадження, та надавати про них відповідні показання. Експерти підтвердили здатність потерпілої вірно відтворювати факти об`єктивної дійсності. Питання щодо схильності до фантазування не розглядалося через повноліття особи, а оцінка перекручення фактів була визнана такою, що виходить за межі компетенції психолога.
Висновком судово-психічного експерта № 620 від 28.08.2025 року (т. 2 а.с. 237-240), обвинувачений ОСОБА_4 не страждає на хронічні психічні захворювання або недоумство і не виявляв таких ознак у період вчинення інкримінованого злочину. Встановлено, що на момент події та на теперішній час він перебував поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності, цілком усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Експерти підтвердили відсутність психічних розладів, які б перешкоджали розумінню об`єктивної дійсності. Питання щодо юридичного визначення осудності або обмеженої осудності було залишено поза межами компетенції психіатрів, проте за медичними критеріями підозрюваний визнаний психічно здоровим.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №627/25-26 від 17.09.2025 (т.1 а.с. 87-91), комунікативна діяльність та мовлення потерпілої повністю відповідають її віку та соціальному досвіду. Висловлювання ОСОБА_6 є чіткими, логічно зв`язними та емоційно адекватними, що свідчить про сформований самоконтроль та вміння коректно формулювати твердження. Психологічний аналіз відеозапису підтвердив щирість свідчень та високий рівень емоційного залучення. Поведінка потерпілої містить характерні ознаки особи, що пережила насильство: прояви тривоги, безпорадності, сорому та приниження. Під час розповіді спостерігається типова реакція на психотравму: емоційне відтворення діалогів, уточнення деталей та фіксація на спогадах про подію. Експерт не виявив жодних ознак заздалегідь підготовлених (завчених) показань, фантазування чи вигадування. Мовлення є вільним та ініціативним, а фрагменти розповіді не містять суперечностей. Також встановлено відсутність будь-якого зовнішнього психологічного тиску або навіювання з боку інших учасників допиту; поведінка потерпілої була самостійною.
Незважаючи на те, що обвинувачений своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, не визнав та заперечував сам факт події кримінального правопорушення, суд вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, вина обвинуваченого підтверджується послідовними, логічними та узгодженими між собою показаннями потерпілої, які є стабільними як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, та не містять істотних суперечностей.
Крім того, зазначені показання узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, матеріалами досудового розслідування, висновками судових експертиз, показаннями свідків, іншими письмовими та речовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. 
Суд критично оцінює позицію обвинуваченого щодо повного заперечення своєї причетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки вона спрямована на уникнення кримінальної відповідальності та не підтверджується жодними об`єктивними даними.
При цьому, доводи сторони захисту щодо відсутності події кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються вищенаведеними доказами.
Суд також враховує обставини, що свідчать про повторний характер дій обвинуваченого. Судом у ході судового розгляду досліджено показання свідка, яка повідомила про вчинення обвинуваченим щодо неї у інший період дій сексуального характеру за обставин, подібних до тих, що є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні. Зазначена особа дійсно зверталася до правоохоронних органів із відповідною заявою, однак у подальшому подала звернення про відсутність необхідності реагування на неї, посилаючись на відсутність завданої їй матеріальної та моральної шкоди.
Оцінюючи наведені показання, суд виходить із того, що сам по собі факт подальшої відмови особи від підтримання свого звернення не спростовує обставин, про які вона повідомила, а також не виключає можливості врахування її показань як джерела доказів у розумінні вимог кримінального процесуального закону.
Разом з тим, суд звертає увагу, що зазначені відомості не є предметом обвинувачення у даному кримінальному провадженні та не можуть розцінюватися як доказ винуватості особи у вчиненні іншого кримінального правопорушення чи як обставина, що обтяжує покарання.
Водночас наведені показання підлягають оцінці судом у сукупності з іншими доказами виключно в частині перевірки послідовності, логічності та узгодженості показань потерпілої, а також для оцінки доводів сторони захисту щодо відсутності події кримінального правопорушення.
У цій частині показання свідка узгоджуються з показаннями потерпілої щодо характеру дій обвинуваченого, їх способу та обстановки вчинення, що додатково підтверджує достовірність показань потерпілої та спростовує доводи обвинуваченого про відсутність події кримінального правопорушення.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпіла діяла з умислом оговорити його, отримавши від нього матеріальний зиск не заслуговують на увагу, оскільки потерпіла ОСОБА_6 , в ході досудового та судового слідства не висловлювала бажання за матеріальну винагороду припинити кримінальне переслідування, змінити покази у справі, не зверталась до обвинуваченого із цивільним позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди. 
Твердження ОСОБА_4 про те, що потерпіла діяла під контролем правоохоронних органів, з метою притягнення його до кримінальної відповідальності, так як її батько працює у системі МВС України, є припущеннями обвинуваченого, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані показами потерпілої, яка зазначила, що вона з батьком не проживає з п`ятирічного віку, його фактичне місце роботи їй невідоме. 
Згідно з Конституцією України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Сексуальне насильство є грубим втручанням у приватне життя особи, яке нівелює її право самостійно розпоряджатися власним тілом та сексуальним досвідом. Ключовим елементом об`єктивної сторони є відсутність добровільної згоди потерпілої особи. 
Відповідно до стандартів Стамбульської конвенції, згода має бути добровільною і бути результатом вільного волевиявлення людини, виходячи з контексту ситуації. Будь-які дії сексуального характеру, вчинені всупереч волі особи, є актом агресії, а не проявом сексуальності. Хоча склад злочину за цією статтею не передбачає проникнення в тіло, це не применшує тяжкості спричиненої психологічної травми. Вчинення дій сексуального характеру (примусові торкання, примушення до сексуальних маніпуляцій тощо) завдає глибокої шкоди психоемоційному стану потерпілої особи, порушує відчуття безпеки та гідності.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , яке виразилось у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальному насильство), містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності і в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання Новоушицька селищна рада Кучанського старостинського округу с. Куча, компрометуючими даними не володіє, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, нагороджений орденом Президента України «За мужність» ІІІ ступеня, нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України», є учасником бойових дій, у червні 2024 року отримав важке поранення, що призвело до ампутації нижньої кінцівки, визнаний непридатним до військової служби, з урахуванням позиції потерпілої, яка просила про суворе покарання обвинуваченому, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 153 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2026 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання припинив свою дію 20 жовтня 2025 року.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання в порядку виконання вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2026 року, суд з урахуванням відсутності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачає підстав для застосовування запобіжного заходу щодо нього.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2026 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 травня 2026 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2026 року, а саме з 10.03.2026 року до 20.05.2026 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання припинив свою дію 20 жовтня 2025 року.
Підстави для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 відсутні.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.05.2025 року (т. 2 а.с. 60-61).
Речові докази згідно постанови про зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них від 02.05.2025 року (т.2 а.с. 55-56), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т. 2 а.с. 57) - повернути потерпілій ОСОБА_6 . 
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя