Справа № 159/4258/25
Провадження № 2-о/159/16/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді- Смалюха Р.Я., 
присяжних Місюри О.Ф.,
Грицюк Т.О.,
за участю
секретаря судового засідання – Клевецької О.М.,
заявника - ОСОБА_1 (відеоконференція),
представника заявника - ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи - не з`явився,
представника особи,
щодо якої розглядається питання - ОСОБА_3 (відеоконференція),
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи – Орган опіки та піклування в особі Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, буд.148) про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі – заявник або ОСОБА_1 ) звернувся в суд із заявою про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення йому опікуна. Заінтересована особи – Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області.
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 є братом заявника, він не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим необхідно визнати ОСОБА_4 недієздатним, та призначити його опікуном заявника.

27.06.2025 суд відкрив провадження у справі; ухвалою від 13.10.2025 суд призначив судово-психіатричну експертизу і зупинив провадження у справі; після надходження до суду висновку судово-психіатричної експертизи, ухвалою суду від 08.04.2026 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 07.05.2026.
У судовому засіданні 07.05.2026 суд оголосив перерву та ухвалою від цієї ж дати витребував у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості щодо виконання заявником військового обов`язку. 
11.05.2026 до суду надійшла запитувана інформація з ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.06.2026 заявник ОСОБА_1 , його представник заяву підтримали, просили її задовольнити.
Адвокат особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заяви.
Від органу опіки та піклування заперечень з приводу задоволення заяви ОСОБА_1 не надійшло.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі обставини.
Довідкою до акту огляду МСЕК від 24.04.2024 підтверджується, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, довічно.
Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 12.04.1983 підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно, № НОМЕР_2 від 21.08.2024, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно, № НОМЕР_3 від 21.08.2024, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Суд встановив, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є тіткою ОСОБА_4 , про що зазначив заявник у судовому засіданні та додатково підтверджується її свідоцтвом про народження від 17.11.1966 №0181535.
Виписками з ЛКК від 25.04.2025 №624 та від 29.10.2025 №1363 стверджується, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може надавати соціальні послуги, оскільки страждає на захворювання: стареча ядерна катаракта обох очей, вікова макулодитрофія обох очей, (волога форма), синдром сухого ока обох очей. 
Довідкою РЖКП №1 від 26.06.2025 №485 підтверджується, що ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_2 без реєстрації. 
Довідкою управління соціального захисту населення №523/3-19 від 10.06.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету ковельської міської ради і є отримувачем допомоги по догляду за особою з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного розладу з 01.05.2025 по 31.10.2025, за ОСОБА_4 .
Копією паспорта громадянина України заявника, стверджується, що заявник зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
У матеріалах справи також наявна характеристика-свідчення від 02.07.2025 надана заявником ОСОБА_1 , у якій він зазначає, що у ОСОБА_4 наявна сексуально-девіантна поведінка; присутня пожежонебезпечна поведінка; неодноразово замикався у кімнаті і довго не відчиняв; демонструє неприховану радість від нещасних подій (аварія, сварка, нещастя тощо).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 79 від 02.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F71/01), внаслідок цього ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Рішенням Виконавчого комітету Ковельської міської ради від 11.12.2025 затверджено висновок про можливість призначення ОСОБА_8 опікуном над ОСОБА_4 . Висновок мотивований тим, що заявник є двоюрідним братом ОСОБА_4 по маминій лінії споріднення, здійснює належний фактичний догляд за братом, допомагає йому в побуті, забезпечує всім необхідним та дбає про його інтереси, відповідно до висновку про стан здоров`я, протипоказань до опікунства немає.
Копією військово-облікового документа з додатку Резерв + від 07.02.2026 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , 04.12.2023 визнаний ВЛК придатним до проходження військової служби, користувався правом на відстрочку до 03.05.2026 на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.05.2026 та доданою до неї обліковою карткою з реєстру Оберіг стверджується, що заявник перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 в категорії військовозобов`язаних (солдат резерву, потребує проходження базової загальновійськової підготовки), правом на відстрочку на час надання відповіді не користується. Відповідно до облікової карти військовозобов`язаного перебуває в картотеці вільних залишків. Підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до вимог статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Згідно із статтею 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. 
З огляду на викладене, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 79 від 02.03.2026, суд вважає, що наявні підстави для визнання ОСОБА_4 недієздатним унаслідок психічного захворювання.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст. 41 ЦК України).
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічний припис міститься у частині першій статті 300 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання (висновку) органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Водночас, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, зокрема, викладеної у постанові від 23 липня 2025 року у справі № 279/3630/24 (провадження № 61-1047св25), подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном є лише одним із доказів у справі, носить рекомендаційний характер та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами. При внесенні такого подання орган опіки та піклування має враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Суд критично оцінює висновок Виконавчого комітету Ковельської міської ради від 11.12.2025 про можливість призначення ОСОБА_1 , опікуном над ОСОБА_4 , оскільки він носить формальний характер та не містить належної мотивації.
Зокрема, у зазначеному висновку органом опіки та піклування не було проаналізовано можливість призначення опікуном інших осіб, які перебувають у ближчому ступені споріднення з підопічним. Суд встановив, що у ОСОБА_4 наявна рідна тітка — ОСОБА_7 . Всупереч вимогам законодавства щодо переважного права родичів, орган опіки та піклування не перевірив здатність тітки виконувати функції опікуна та не навів жодних мотивів доцільності призначення опікуном саме двоюрідного брата ОСОБА_1 за наявності ближчої родички.
Надані заявником виписки з ЛКК від 25.04.2025 та від 29.10.2025 щодо ОСОБА_7 , суд відхиляє як достатній доказ неможливості виконання нею обов`язків опікуна. Зазначені медичні документи лише констатують наявність офтальмологічних захворювань (стареча ядерна катаракта, макулодистрофія, синдром сухого ока) та містять висновок, що ОСОБА_7 не може «надавати соціальні послуги». Проте, надання соціальних послуг не є тотожним здійсненню повноважень опікуна. Відповідно до статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, що охоплює також юридичне представництво інтересів особи, організацію лікування та управління майном, що не вимагає виключно особистого фізичного надання соціальних послуг. Доказів наявності у ОСОБА_7 медичних протипоказань, які б унеможливлювали бути опікуном згідно з чинним законодавством, суду не надано.
Окрему увагу суд звертає на статус заявника як особи яка є військовозобов`язаною.
Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 та від 23 липня 2025 року у справі № 279/3630/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129113719, https://reyestr.court.gov.ua/Review/127744396), сформував сталий правовий висновок щодо цього питання. Верховний Суд наголошує, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи, яка є військовозобов`язаною, в умовах воєнного стану має належно з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, ураховуючи закріплений у ст. 65 Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, у тому числі, здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого призначення.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, у 2023 році визнаний ВЛК придатним до проходження військової служби. Заявник користувався правом на відстрочку від призову до 03.05.2026 саме на підставі здійснення догляду за ОСОБА_4 , однак наразі, згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким правом вже не користується.
Однак висновок органу опіки та піклування не містить інформації з якої можна було б встановити, що вказані обставини були предметом розгляду і з цього питання не містить жодних мотивів.

Також суд звертає увагу, що у наданій суду характеристиці-свідченні від 02.07.2025 заявник сам зазначає, що ОСОБА_4 має складну сексуально-девіантну поведінку, яка проявляється у неприпустимій поведінці в присутності дітей, особливо дівчаток (збудження, почервоніння, зміна поведінки), а також демонструє пожежонебезпечну поведінку (неодноразово замикався у кімнаті).
Як повідомив заявник, він проживає разом із своїми неповнолітніми дітьми. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Спільне проживання в одному житловому приміщенні ОСОБА_4 , який має вищевказані агресивні та девіантні прояви психічного захворювання, та неповнолітніх дітей заявника створює пряму і реальну загрозу для безпеки, життя, здоров`я та нормального морально-психологічного розвитку дітей. Заявник, як батько, першочергово зобов`язаний гарантувати безпеку власним дітям. Наявність такої загрози ставить під обґрунтований сумнів здатності ОСОБА_1 самостійно та безпечно забезпечувати належний догляд за ОСОБА_4 у домашніх умовах без залучення спеціалізованих медичних або соціальних закладів та без порушення прав власних дітей.
Оцінюючи вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов переконання, що висновок Виконавчого комітету Ковельської міської ради ухвалений без належного з`ясування обставин щодо наявності інших родичів, які можуть виконувати функції опікуна, та без врахування безпекових ризиків для дітей заявника. З огляду на дію правового режиму воєнного стану та пріоритет виконання конституційного обов`язку із захисту України, суду не доведено належними, допустимими та достатніми доказами об`єктивної необхідності та доцільності призначення опікуном саме ОСОБА_1 .
Зазначене, на переконання суду, унеможливлює задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 .

До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 65 ЦК України).
Відтак, до призначення ОСОБА_4 опікуна, його обов`язки необхідно покласти на Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ковельської міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 89, 263 - 265, 293, 295, 299, 300 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 36, 39 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :
Заяву ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_4 та призначення опікуна — задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним внаслідок психічного захворювання.
Строк дії цього рішення встановити терміном на 2 (два) роки.

У задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

До призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуна, обов`язки опікуна покласти на Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ковельської міської ради.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави,

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення дворічного строку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повне найменування сторін:
Заявник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 );
Особа, щодо якої розглядається справа – ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактично проживає АДРЕСА_2 );
Заінтересована особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, буд.148; ЄДРПОУ 03191974).
Повне судове рішення складене 04.06.2026.

Головуючий        Р.Я. Смалюх

присяжні        О.Ф. Місюра 
Т.О. Грицюк