Справа № 420/6656/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 березня 2026 року (сформовано в підсистемі Електронний суд 09.03.2026) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22), в якій позивач просить:
- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії №155250038470 від 15.01.2026 р. 
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : періоди роботи з 18.05.1984 р. по 04.06.1987 р.; з 01.04.1993 р. по 31.05.1996 р.; з 01.06.1996 р. по 31.12.2003 р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком й прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду. 
Також, представник просить стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 12 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України, та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.01.2026 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. 
Проте, рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області 15.01.2026 року № 155250038470 року було відмовлено у призначенні пенсії. 
На думку представника позивача така відмова є протиправною та рішення підлягає скасуванню з огляду на те, що підстави, на які посилається пенсійний орган для неврахування відповідних записів, є безпідставними та мають бути відхилені судом, адже саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому Позивачка не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків. 
Законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У свою чергу, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Так, представник позивача звертає увагу, що у трудовій книжці Позивачки здійснені записи, які містять повну інформацію: дати прийняття та звільнення, посади та місце роботи, на підставі якого документу здійснений запис у трудовій книжці, відповідні печатки та підписи уповноважених осіб, що дають змогу ідентифікувати періоди роботи Позивачки, посади та місце роботи, і на підставі яких документів.
Твердження пенсійного органу щодо записів у трудовій книжці, не можуть бути підставою для не зарахування цих періодів роботи Позивачки до трудового (страхового) стажу, оскільки, обов`язок заповнення трудової книжки покладається на роботодавця і робітник не може нести відповідальність та надмірний тягар за неправильне заповнення трудової книжки. Більше того, самостійне внесення працівником відомостей відносно своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено чинним законодавством.
З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.
До суду 27.03.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 27.03.2026) від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що Позивач 07.01.2026 року звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою та документами щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після реєстрації заяви Позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву Позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення 155250038470 від 15.01.2026 про відмову про призначення пенсії по віку.
Головним управлінням відповідно до поданих позивачем документів визначено, що страховий стаж позивача становить 27 років 4 місяців 18 днів. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: Обчислення страхового стажу проводиться відповідно до статті 24 Закону, а саме: страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 : 
- з 18.05.1984р по 04.06.1987р, оскільки не зазначено дату наказу на прийняття на роботу. 
- з 01.04.1993р по 31.05.1996р, оскільки дата звільнення суттєво різниться з датою наказу на звільнення. 
- з 01.06.1996р по 31.12.2003р, оскільки дата прийняття на роботу різниться з датою наказу на прийняття. 
Крім того, відсутня інформація про роботу на підприємстві в даних персоніфікованого обліку. 
За доданими документами не зараховано період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки відсутній паспорт або особиста заява про здійснення догляду. 
Довідка № 435 від 25.12.2008р буде взята до уваги після проведення зустрічної перевірки первинних документів.
На виконання ухвали суду 30.03.2026 року (вхід. № 34420/26) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача. 
Через канцелярію суду 31.03.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 30.03.2026) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник наполягає на задоволенні позовних вимог та додатково просить приєднати до матеріалів справи відповіді на запити, що були направлені позивачем в досудовому порядку. 
Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Судом встановлено, що по досягненню пенсійного віку, позивач, 07.01.2026 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком. 
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії прийняторішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 155250038470 від 15.01.2026 року про відмову в призначені пенсії.
Як вбачається із вказаного рішення: 
Вік особи 60 років. 
Страховий стаж особи - 27 років 4 місяців 18 днів. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: 
Обчислення страхового стажу проводиться відповідно до статті 24 Закону, а саме: страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 :
- з 18.05.1984р по 04.06.1987р, оскільки не зазначено дату наказу на прийняття на роботу.
- з 01.04.1993р по 31.05.1996р, оскільки дата звільнення суттєво різниться з датою наказу на звільнення.
- з 01.06.1996р по 31.12.2003р, оскільки дата прийняття на роботу різниться з датою наказу на прийняття. 
Крім того, відсутня інформація про роботу на підприємстві в даних персоніфікованого обліку. 
За доданими документами не зараховано період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки відсутній паспорт або особиста заява про здійснення догляду. 
Довідка № 435 від 25.12.2008р буде взята до уваги після проведення зустрічної перевірки первинних документів. 
Висновок: відмовити у призначенні пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.
Також, судом досліджено надані до пенсійного органу та до суду первинні документи, а саме: трудова книжка, довідка та справка, диплом з випискою, свідоцтво про народження ОСОБА_2 та інші. 
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке. 
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.
Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону № 1058-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу, зокрема:
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Суд встановив, що по досягненню 60 років, позивач, 07.01.2026 року звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком. 
За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькійобласті № 155250038470від 15.01.2026 року про відмову в призначенні пенсії - відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до якого підставою для відмови вказано: 
до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 :
- з 18.05.1984р по 04.06.1987р, оскільки не зазначено дату наказу на прийняття на роботу.
- з 01.04.1993р по 31.05.1996р, оскільки дата звільнення суттєво різниться з датою наказу на звільнення.
- з 01.06.1996р по 31.12.2003р, оскільки дата прийняття на роботу різниться з датою наказу на прийняття. Крім того, відсутня інформація про роботу на підприємстві в даних персоніфікованого обліку. 
За доданими документами не зараховано період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки відсутній паспорт або особиста заява про здійснення догляду. 
Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_2 , з якої вбачається:
- Спірний запис № 1 - 18.05.1984 - прийнята прибористом 4 розряду ЛІМ, на підставі наказу №103 (дата наказу не вказана);
- Спірний запис № 9 - 31.05.1996- звільнена в порядку переводу доакціонерної рибопромислової компанії «Антарктіка» за п. 5 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 149-а від 02.07.1996 року (дата звільнення та наказу вказані різні);
- Спірний запис №1001.06.1996 - зарахована по переводу з орендного підприємства «Антарктика» бухгалтером РПБ «Восток» на підставі наказу № 23-ок від 24.07.1996.
Дослідивши надані до суду докази та зміст трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховано спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Так, стосовно не врахування періодів з 18.05.1984р по 04.06.1987р, оскільки не зазначено дату наказу на прийняття на роботу, та з 01.04.1993р по 31.05.1996р, з 01.06.1996р по 31.12.2003р, оскільки дата прийняття на роботу різниться з датою наказу на прийняттясуд зазначає, що відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, (яка діяла на час здійснення позивачу записів у трудовій книжці) «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.»
У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.
Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків. 
Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.
Трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.
Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи за з 18.05.1984р по 04.06.1987р, з 01.04.1993р по 31.05.1996р, з 01.06.1996р по 31.12.2003роки можливо встановити якими саме підприємствами було внесено відповідні відомості, адже кожен спірний запис засвідчений печаткою підприємства, яка є їх невід`ємною частиною.
Стосовно відсутності інформації про роботу на підприємстві в даних персоніфікованого обліку за період з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від:
державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
роботодавців;
застрахованих осіб;
фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру;
податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією;
державної служби зайнятості;
інших підприємств, установ, організацій та військових частин;
компаній з управління активами;
зберігачів;
інших джерел, передбачених законодавством.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.
Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом (ч. 2 ст.21 Закону № 1058).
Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку формуються на підставі звітів, поданих страхувальником.
З наведених підстав суд доходить висновку, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві.
Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Таким чином, суд доходить висновку, що доводи Головного управління ПФУ у Вінницькій області є помилковими, та відхиляються судом. 
Стосовно не зарахування до страхового стажу позивачаперіоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-х річного віку, 
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Далі - Закон № 1788-ХІІ).
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.
Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.
Відповідно до ч. 4 ст. 179 КЗпП України за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.
Відповідно до положень ст. 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою матері (батька) дитини або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) роботодавця.
Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.
З матеріалів справи вбачається, що в рішенні про відмову у призначенні пенсії позивача з метою зарахування відповідного періоду до страхового стажу управлінням зазначено про відсутність паспорту або особистої заява про здійснення догляду.
Суд зазначає, що такі дії відповідача є протиправними, адже як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до пенсійного органу було надано свідоцтво про народження дитини ОСОБА_2 02.04.1996 року серії НОМЕР_4 , копія паспорту ОСОБА_3 № НОМЕР_5 та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 відповідно до якого ОСОБА_2 після одруження набуває прізвище ОСОБА_4 . 
Та окрім того, відповідно до п.п. 2 п. 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення дій, визначених п.п.2 п. 6 Положення про управління ПФУ № 28-2 щодо отримання інформації про перебування позивачки у спірний період у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.
Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №155250038470 від 15.01.2026 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 18.05.1984 року по 04.06.1987 року; з 01.04.1993 року по 31.05.1996 року; з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року, суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача у відхиленні зазначених періодів роботи до страхового стажу позивача, суд доходить висновку, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання при призначенні пенсії врахувати період роботи з 18.05.1984 року по 04.06.1987 року; з 01.04.1993 року по 31.05.1996 року; з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком й прийняти обґрунтоване рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи: з 18.05.1984 року по 04.06.1987 року; з 01.04.1993 року по 31.05.1996 року; з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року та період у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-річного віку, суд доходить висновку щодо наявності підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням викладених у рішенні суду висновків. 
Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.
Враховуючи що позов задоволено, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькійобласті.
Стосовно здійснення розподілу витрат на правничу допомогу, у позовній заяві представник позивача зазначив, що докази понесення витрат будуть надані після ухвалення рішення по справі. 
Надаючи оцінку вказаному, суд доходить висновку, що це питання буде вирішено після надходження відповідних доказів. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькійобласті №155250038470 від 15.01.2026 року про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) період роботи з 18.05.1984 року по 04.06.1987 року; з 01.04.1993 року по 31.05.1996 року; з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року та період у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-річного віку.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком і прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Суддя Л.Р. Юхтенко