Справа № 464/6821/25
пр.№ 2/464/347/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 року м.Львів
Сихівський районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом, поданим директором Я.Сердійчуком до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за договором кредиту № 1288050 від 18.11.2020 та договору № 2649601936-41638 від 03.02.2021 у загальному розмірі 43225, 04 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.11.2020 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 1288050, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 1,995% щоденно. Крім того, 03.02.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 2649601936-41638, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. строком на 20 діб зі сплатою процентів у розмірі 1,85% щоденно. У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитними договорами, виникла заборгованість, що станом на день подачі позову заборгованість складає 43225,04 грн., з яких: 10986 грн. тіло кредиту, 32239,04 грн. проценти. 11.08.2021 було укладено договір №11-08/2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1288050. 23.05.2024 було укладено договір №23/05/24 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1288050. 07.07.2021 було укладено договір №07-07/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2649601936-41638. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2649601936-41638. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2649601936-41638. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.10.2025 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України.
При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається таким, якому вручено судове рішення.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровувала.
Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України).
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно зі ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Передання права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ч. 1 ст. 512 ЦКУ). Внаслідок вчинення правочину новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦКУ).
Договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що й договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦКУ).
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.
18.11.2020 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання кредиту №1288050, підписаний відповідачем електронним підписом, відтвореним одноразовим ідентифікатором f63245 відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови: порядок надання кредиту у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (відповідачем), сума кредиту становить 9 000 грн., строк кредиту 30 днів, тобто до 18.12.2020, тип процентної ставки фіксована, у розмірі 1,99 % на добу, (п. 2.3.3, 2.3.4, 2.4.4 договору).
Згідно Додаткової Угоди № 1 від 17.12.2020, підписаної відповідачем одноразовим ідентифікатором w15514, сторони погодили строк позики до 16.01.2021.
Згідно Додаткової Угоди № 2 від 18.01.2021, підписаної відповідачем одноразовим ідентифікатором f35368, сторони погодили строк позики до 17.02.2021. 
Згідно Додаткової Угоди № 3 від 20.02.2021, підписаної відповідачем одноразовим ідентифікатором z18554, сторони погодили строк позики до 22.03.2021.
Згідно Додаткової Угоди № 4 від 26.03.2021, підписаної відповідачем одноразовим ідентифікатором z18554, сторони погодили строк позики до 25.04.2021.
Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ «ФК ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 06.11.2024 № 5330-ВП, 18.11.2020 через платіжний сервіс «WayForPay» проведено успішну транзакцію у розмірі 9 000 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , код авторизації 506316, номер транзакції 1af03386-9ea1-4fb0-a683-50e2701709c3, що підтверджується довідкою ТОВ «МАНІФОЮ» № 20-07\2022 від 20.07.2022.
Згідно відомомсті про щоденні нарахування та погашення за договором від 18.11.2020 вбачається, що станом на 11.08.2021 ОСОБА_1 17.12.2020 погашено 300 грн., 18.01.2021- 100 грн., 20.02.2021 - 5731,2 процентів, 26.03.2021 - 363, 6 грн. пені, 5850,6 процентів.
03.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2649601936-41638, підписаний відповідачем електронним підписом, відтвореним одноразовим ідентифікатором w4banwbd відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови: порядок надання кредиту у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (відповідачем), сума кредиту становить 2500 грн., строк кредиту 20 днів, тобто до 23.02.2021, тип процентної ставки фіксована, у розмірі 1,85 % на добу (п. 2.2, 2.3, договору), що підтверджується також графіком розрахунків та паспортом споживчого кредиту.
Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17.012025, 03.02.2021 через платіжний сервіс «iPay.ua» проведено успішну транзакцію щодо видачі грошових коштів (кредиту) у розмірі 2500 грн. на платіжну картку НОМЕР_2 (вказану у додатку до договору – графіку розрахунків) , номер транзакції 79356696.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Таким чином, встановлено, що ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» виконано в повному обсязі зобов`язання за укладеним з відповідачем кредитним договором, шляхом надання останньому у розпорядження грошових коштів в розмірі та порядку, встановлених цими договорами.
Водночас, ОСОБА_1 , отримавши кредит, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, своєчасно не здійснював повернення кредитних коштів на погашення тіла кредиту та процентів, що призвело до виникнення заборгованості.
11.08.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу№11-08/2021 відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за кредитним договором №1288050 від 18.11.2020, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 27189,20 грн., з яких: 8600 грн. тіло кредиту, 14089,20 грн. проценти, 4500 грн. проценти за прострочену позику.
23.05.2024 відповідно до якого між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №23/05/24 відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права вимоги за кредитним договором №1288050 від 18.11.2020, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 27189,20 грн., з яких: 8600 грн. тіло кредиту, 18589,20 грн. проценти.
07.07.2021 відповідно до якого між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення (Купівлю-продаж) прав вимоги №07-07/21 відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором №2649601936-41638 від 03.02.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 2386 грн., з яких: 2386 грн. тіло кредиту.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення права вимоги №10-01/2023 відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги за кредитним договором №2649601936-41638 від 03.02.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 16035,84 грн., з яких: 2386 грн. тіло кредиту, 13649,84 проценти.
28.08.2025 відповідно до якого між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір про відступлення права вимоги №28-08/25 відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права вимоги за кредитним договором №2649601936-41638 від 03.02.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 16035,84 грн., з яких: 2386 грн. тіло кредиту, 13649,84 проценти.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс», покликаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами №1288050 від 18.11.2020 та №2649601936-41638 від 03.02.2021, доводить про непогашену заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем станом на момент подачі позову складає 43225,04 грн., з яких: 10986 грн. тіло кредиту, 32239,04 грн. проценти.
Зважаючи на наведене, з урахуванням презумпції правомірності правочину, беручи до уваги те, що доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами №1288050 від 18.11.2020 та №2649601936-41638 від 03.02.2021 матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «Факторинг Партнерс» має право вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості:
-за кредитним договором №1288050 від 18.11.2020, з урахуванням додаткових угод у розмірі 13734 грн., з яких: 8600 грн. тіло кредиту, 5134,20 грн. проценти, нараховані у межах строку кредитування (з 18.11.2020 до 22.03.2021);
-за кредитним договором №2649601936-41638 від 03.02.2021 у розмірі боргу 2386 грн., з яких: 2386 грн. тіло кредиту.
всього у розмірі 16120 грн., з яких: 10986 грн. тіло кредиту, 5134,20 грн. проценти, відтак позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають до задоволення.
При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами, нарахованими за період, що перевищує строк кредитування, визначений сторонами у кредитному договорі, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, за умовами укладеного договору №1288050 від 18.11.2020, відповідач отримав кредитні кошти та зобов`язався такі повернути у визначений договором строк, тобто до 18.12.2020, в подальшому, з урахуванням додаткових угод – до 25.04.2021. При цьому, строки виконання договірних зобов`язань, сторони погоджували письмово, підписуючи Додаткові угоди, останню 26.03.2021, в котрій затверджено графік нарахування процентів за користування позикою, де тіло кредиту визнано в сумі 8600 грн. та 5134,20 проценти.
За умовами договору №2649601936-41638 від 03.02.2021 відповідач отримав кредитні кошти на 20 діб та зобов`язався такі повернути у визначений договором строк, тобто до 23.02.2021.
Отже, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за договором позики припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, позикодавець відповідно до положень ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування згідно договору №1288050 від 18.11.2020, тобто до 25 квітня 2021 року, та по договору №2649601936-41638 від 03.02.2021 – до 23.02.2021, а після закінчення строку їх дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. 
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12; від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
За таких обставин, проценти за договором №1288050 від 18.11.2020 у розмірі 13455 грн. стягненню з відповідача не підлягають, оскільки у кредитора, після закінчення строку, на який укладався договір позики, виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом.
Щодо позовної вимоги про стягнення нарахованих процентів суб`єктом котрий отримав право вимоги на підставі вищевказаних договорів факторингу за договором №2649601936-41638 від 03.02.2021 на суму 13649,84 грн., то суд зважає на те, що згідно вказаного договору сторони узгодили граничний строк кредитування – 30 днів, тобто до 23.02.2021.
При укладенні договору факторингу №07-07/21 від 07.07.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» останнє набуло права вимоги за кредитним договором №2649601936-41638 від 03.02.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму боргу 2386 грн., з яких: 2386 грн. тіло кредиту, що підтверджується також розрахунком заборгованості складеним кредитором.
Разом з тим, ТОВ «Вердикт Капітал» укладаючи договір про відступлення вимоги ТОВ «Коллект центр» 10.01.2023 у реєстрі боржників зазначило, що борг ОСОБА_1 складає 16035,84 грн., в тому числі 13649,84 грн. – проценти. Розрахунку вказаного боргу суду не надано, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості встановити правильність та період нарахування таких відсотків, оскільки строк кредитування обмежується 23.02.2021.
З цього слідує, що позивач не довів, належними доказами право на стягнення із відповідача 13649,84 грн. нарахованих процентів за договором № 2110618580678 від 16.04.2021 та 13455 грн. процентів за договором №1288050 від 18.11.2020.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 27104,84 грн. процентів слід відмовити.
При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Встановлено, що стороною позивача заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.
На підтвердження розміру витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачем надано наступні докази: тарифи на послуги, копію договору про надання правової допомоги № 02-09\2024-5 від 02.09.2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ФОП ОСОБА_2 , платіжну інструкцію № 0555350004 від 12.09.2025, заявку на надання юридичної допомоги № 26 від 01.08.2025, витяг з Акту про надання юридичної допомоги від 29.08.2025.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням складності справи, малозначності спору, враховуючи те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, зважаючи на час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторони та співмірність розміру витрат та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 1000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.
Окрім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 903,39 грн., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
ухвалив:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договорами №1288050 від 18.11.2020 та №2649601936-41638 від 03.02.2021 у розмірі 16120 (шістнадцять тисяч сто двадцять) гривень.
В решті вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 903,39 (дев`ятсот три) гривні 39 (тридцять дев`ять) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуюча Людмила САБАРА