Справа №526/3956/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі: 

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю: секретаря судових засідань Марченко А.О., 
позивача ОСОБА_1 ( дистанційно ), 
його представника – адвоката Гусаренка О.М. ( дистанційно ), 
відповідача ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, - 

в с т а н о в и в:

23 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , вказуючи на те, що з останньою з 2015 року по вересень 2022 року проживав без реєстрації шлюбу в складі однієї сім`ї, де у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . 
З вересня 2022 року відповідач ОСОБА_2 покинула сім`ю, залишивши доньку проживати разом з ним. Відповідач, місце проживання якої невідоме, не приймає участі у вихованні дитини, відносини з донькою не підтримує.
Позивач вказує, що він є єдиним з батьків, який фактично виконує обов`язки по догляду та вихованню дитини, оскільки мати дитини участі у її житті та вихованні не приймає.
Оскільки позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право на звільнення з військової служби на підставі підпункту г п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу », відповідно до якого під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається ч. 26 цієї статті ( якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу ). 
Відповідно до п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу » військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших причин під час дії воєнного стану на підставах, зокрема, військовослужбовці, які мають дитину ( дітей ) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини ( дітей ) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 
Зважаючи на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини має юридичне значення для звільнення з військової служби, позивач звернувся за захистом своїх прав з позовом до суду. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 526/3956/25 між суддями Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Киричка С.А. ( а.с. 34 ). 

Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09 год. 00 хв. 30 січня 2026 року ( а.с. 35 - 36 ).

02 січня 2026 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 Шутька А.В., який діє на підставі довіреності, через систему « Електронний суд » на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області надійшов відзив, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити з огляду на безпідставність заявлених вимог, а розгляд справи, - проводити у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ( а.с. 50 – 56 ).

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено о 15 год. 00 хв. 25 лютого 2026 року ( а.с. 61 – 62 ). 

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2386502 від 25 лютого 2026 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 14 серпня 2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 70 ). 

Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд Шишацькому районному суду Полтавської області ( а.с. 73 – 74 ). 

18 березня 2026 року матеріали цивільної справи № 526/3956/25 надійшли на адресу Шишацького районного суду Полтавської області ( а.с. 83 ). 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 18 березня 2026 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Вергун Н.В. ( а.с. 84 ). 

Ухвалою суду від 19 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини прийняті до провадження суддею Вергун Н.В., розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 10 год. 00 хв. 16 квітня 2026 року. 
При цьому, зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області у строк до 15 квітня 2026 року включно надати висновок щодо розв`язання спору ( а.с. 85 – 86 ). 

24 березня 2026 року Шутько А.В., який діє в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_4 , через систему « Електонний суд » подав письмові пояснення щодо позову, відповідно яких просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а розгляд справи проводити у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ( а.с. 92 – 98 ). 

13 квітня 2026 року від голови Краснолуцької сільської ради Полтавської області Романенка В. надійшли пояснення, відповідно до яких, окрім іншого, просив розгляд справи проводити у відсутність представника органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області ( а.с. 105 – 115 ). 

Ухвалою суду від 16 квітня 2026 року клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Гусаренка О.М. задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування Гадяцької міської ради Полтавської області та, як наслідок, проведення підготовчого судового засідання відкладено до 14 год. 00 хв. 05 травня 2026 року. 
При цьому, зобов`язано орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області у строк до 04 травня 2026 року включно надати суду висновок щодо розв`язання спору ( а.с. 121-122 ).

28 квітня 2026 року від начальника служби у справах дітей Гадяцької міської ради Полтавської області Панасенко О.В. надійшла заява, відповідно до якої просила вважати причини неподання висновку у встановлений строк поважними, а розгляд справи проводити у відсутність представника органу опіки та піклування Гадяцької міської ради ( а.с. 138- 141 ). 

Ухвалою суду від 05 травня 2026 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 27 травня 2026 року ( а.с. 146-147 ). 

Протокольною ухвалою суду від 27 травня 2026 року проведення розгляду справи відкладено до 15 год. 00 хв. 10 червня 2026 року ( а.с. 158 -160 ). 

12 травня 2026 року та 01 червня 2026 року Краснолуцький сільський голова Романенко В. звернувся до суду з клопотаннями про проведення розгляду справи у відсутність представника органу опіки та піклування Краснолуцької сільської ради Полтавської області ( а.с. 156, 168 – 169 ). 

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 

Зважаючи на думку учасників справи, які не заперечували проти проведення розгляду справи у відсутність представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність. 

Будучи допитаним у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.
Окрім того, зазначив, що, розірвавши у 2022 році фактичні шлюбні відносини з відповідачем ОСОБА_2 , їх спільна донька ОСОБА_4 залишилася проживати разом з ним. На утримання дитини з відповідача на його користь стягуються аліменти, але їх розмір є недостатнім для забезпечення дитини усім необхідним. У 2025 році був мобілізований до Збройних Сил України, проходить службу на посаді водія у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час несення військової служби вихованням дитини займаються його батьки, з якими він разом з донькою проживає у м. Гадяч Миргородського району Полтавської області. Мати дитини самоусунулося від виконання батьківських обов`язків. 
При цьому, позивач не заперечував той факт, що відповідач ОСОБА_2 періодично телефонує та навідую доньку за місцем їх проживання, також дитина приїздить до відповідача у гості на канікулах. Однак, ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала освітній заклад, де навчається донька, та не піклується про стан її здоров`я. 
Згідно з переліком документів, що подаються військовозобов`язаними для звільнення з військової служби, документом, що підтверджує факт самостійного виховання дитини, є рішення суду про встановлення такого факту.
Покликаючись на самостійне виховання та утримання доньки, позивач просив суд встановити цей факт.

Представник позивача – адвокат Гусаренко О.М. вказав на те, що встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем малолітньої доньки необхідне для забезпечення прав та інтересів дитини, а також для реалізації права на звільнення з військової служби, передбачену законодавством.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила той факт, що донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після розірвання стосунків з позивачем, залишилася проживати разом з ним у с. Хитці Миргородського району Полтавської області. На утримання дитини вона сплачує щомісячно аліменти у орієнтовному розмірі 3 500 грн. 00 коп. Забезпечує доньку продуктами харчування та одягом. Постійно спілкується з донькою телефонним зв`язком, відвідує дитину за місцем її проживання, також дитина приїздить до неї на канікули. Останній раз бачила доньку у лютому 2025 року, коли перебувала у м. Гадяч Полтавської області. Разом з сином, від попереднього шлюбу, забирала дитину із школи, протягом двох днів проводили вільний час. Донька неодноразово висловлювала бажання проживати разом з нею. 
Вказувала на те, що позивач у минулому намагався позбавити її батьківських прав, а наразі чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.
Тому, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши, наявні у матеріалах справи, докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків. 

Так, статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Так, під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке повторно видано Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно – Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Суми ) ( а.с. 15 ).

Відповідно до витягу з реєстру Краснолуцької територіальної громади від 27 жовтня 2025 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 12 вересня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 10 ).

За вказаною адресою з 02 листопада 2022 року зареєстрована й ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що слідує з витягу з реєстру Краснолуцької територіальної громади ( а.с. 16 ). 

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17 квітня 2025 року, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_9 ( а.с. 14 ). 

Рішенням виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області № 337 від 28 вересня 2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 17 ).
Із змісту зазначеного рішення слідує, що місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначено разом з батьком ОСОБА_1 , із встановленням графіку відвідувань та перебування разом з матір`ю, в тому числі спілкування з рідними братами. 

Судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року, описку у якому виправлено ухвалою суду від 31 січня 2023 року, ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , мешканки с. Федунка Миргородського району Полтавської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі ? частин усіх видів заробітку ( доходу ) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 18 ). 

На підставі судового наказу № 526/2674/22, видаваного 24 березня 2023 року Гадцяьким районним судом Полтавської області, 30 травня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75171279 ( а.с. 20 )
Згідно матеріалів виконавчого проживання, борг станом на 19 листопада 2025 року, становить 94 496 грн. 68 коп. Заборгованість нараховано згідно статистичних даних по середній заробітній платі м. Гадяч Миргородського району Полтавської області ( а.с. 20, зворот ). 

Відповідно до характеристики здобувача освіти 3 класу Краснолуцької гімназії Краснолуцької сільської ради Полтавської області, ОСОБА_3 навчалася в гімназії три роки з 2022 по 2025 рік. За час навчання у школі зарекомендувала себе старанною, уважною, але не в повній мірі сумлінною, дисциплінованою ученицею. Мати дитини живе окремо, далеко від постійного місця проживання доньки, не підтримувала контакт з класним керівником. За проханням матері, вона була долучена до чату батьків 3 класу, але власної ініціативи для спілкування з класним керівником чи іншими батьками не виявляла ( а.с. 21 ). 

Згідно інформації Краснолуцької гімназії Краснолуцької сільської ради Полтавської області від 30 січня 2025 року, адресованої Службі у справах дітей Краснолуцької сільської ради, шкільним життям та успіхами дитини ОСОБА_3 , мама ОСОБА_2 не цікавилася, жодного разу на батьківських зборах не була. Обов`язки, що стосуються питань навчання ОСОБА_4 , спілкування з класним керівником, виконує батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5 ( а.с. 22 ). 

Відповідно до характеристики учениці 4 класу Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка Полтавської обласної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчається в освітньому закладі з 01 вересня 2025 року. За цей час зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, врівноважена та доброзичлива учениця. 
Вихованням дівчинки займаються батько ОСОБА_1 , бабуся ОСОБА_5 , дідусь ОСОБА_6 , які постійно відвідують навчальний заклад, телефонують за потреби, цікавляться успіхами дитини, беруть участь у шкільних заходах, співпрацюють із педагогами, постійно контролюють виконання домашніх завдань, допомагають у підготовці навчальних проектів, приводять та забирають дитину з ліцею. 
За період навчання в Гадяцькому профільному ліцеї мати ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не поцікавилася життям та успіхами дитини. Тому, учениця потребує додаткової уваги та підтримки з боку педагогів ( а.с. 23 ). 

Згідно інформації КНП « Гадяцький центр первинної медико – санітарної допомоги Гадяцької міської ради » від 04 лютого 2025 року, адресованої службі у справах дітей Краснолуцької сільської ради, дитина ОСОБА_3 на диспансерному обліку не перебуває, додаткового лікування та обстеження не потребує, по питанню консультації та лікування дитини звертається батько ОСОБА_1 , який і цікавиться здоров`ям та лікуванням дитини, виконує всі рекомендації лікаря ( а.с. 24 ). 

За даними акту оцінки потреб сім`ї від 10 листопада 2025 року, проведеного КЗ « Центр надання соціальних послуг » Краснолуцької сільської ради, відповідач ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , дитина має довірливі стосунки з дідусем, з мамою ОСОБА_2 спілкується раз на тиждень телефонним зв`язком, участі у житті та вихованні дитини остання не приймає, матеріально не забезпечує, частково сплачує аліменти. Під час перебування батька на військовій службі, дитина знаходиться у бабусі ( а.с. 25-28 ). 
У родині відсутні складні життєві обставини ( а.с. 29 – 30 ).

За даними акту обстеження умов проживання, який 10 листопада 2025 року, затверджений начальником служби у справах дітей Краснолуцької сільської ради, батько ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_4 . Дитина забезпечена усім необхідним для життя, розвитку та навчання. Мати має заборгованість по сплаті аліментів ( а.с. 31 ).

Із змісту пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - органу опіки та піклування Краснолуцької сільської ради слідує, що 31 березня 2026 року з метою обстеження умов проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 здійснено комісійний виїзд за адресою реєстрації позивача: АДРЕСА_2 .
На момент виїзду житловий будинок за вказаною адресою був зачинений. За зовнішніми ознаками прибудинкової території встановлено, що впродовж тривалого часу за даною адресою ніхто не проживає.
У ході опитування мешканців прилеглих будинків, зокрема, сусідки ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_1 разом з дитиною протягом тривалого часу фактично не проживають за вищевказаною адресою.
Під час виїзду членом комісії здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 , з метою уточнення фактичних обставин та отримання додаткової інформації. Зі слів ОСОБА_1 підтверджено, що позивач разом з донькою проживають за адресою: АДРЕСА_3 , із бабусею ОСОБА_5 . Позивач проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у АДРЕСА_3 . 
За результатами обстеження факт проживання позивача разом з дитиною на території Краснолуцької територіальної громади не встановлено. 
Вказані обставини зафіксовані в Акті обстеження умов проживання від 31 березня 2026 року та Акті про не проживання за місцем реєстрації від 31 березня 2026 року.
Оскільки факт спільного проживання батька та дитини за місцем їх реєстрації не знайшов свого підтвердження під час перевірки, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області вказує на об`єктивну неможливість надання висновку по суті спору ( а.с. 105 – 115 ).

Щодо неможливості надання висновку по суті спору вказує у своїх поясненнях і начальник служби у справах дітей Гадяцької міської ради ОСОБА_8 , які надійшли на адресу суду 28 квітня 2026 року. 
Разом з цим, спеціалістами органу опіки та піклування проведено виїзд за адресою проживання батька ( АДРЕСА_3 ), за результатами якого встановлено, що дитина проживає з батьком, про те через відсутність матері, неможливість почути думку останньої, остаточне рішення про факт самостійного виховання прийняти неможливо ( а.с. 138 ). 

Суд звертає увагу, що СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України "невідчужуваність" сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
Частиною першою статті 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України "невідчужуваність" сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини (позбавлення батьківських прав).

Вказаний підхід до вирішення справ про факту одноосібного виховання дитини одним із батьків відповідає практиці Верховного Суду, висловленій у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, від 13 листопада 2025 року у справі № 592/20023/23, від 02 липня 2025 року у справі № 199/4800/24, від 28 листопада 2025 року у справі № 760/2822/25, від 20 січня 2026 року у справі № 137/1845/24.

У матеріалах справи відсутні докази позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки, як і відсутні докази неможливості чи умисного невиконання останньою своїх батьківських обов`язків.
Оскільки відповідач не позбавлена батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки, на ній в силу вимог статей 150, 180 СК України лежить обов`язок по утриманню та вихованню дитини.

У судовому засіданні відповідач не заперечувала факту виховання та утримання позивачем їх спільної малолітньої доньки, однак вказану позицію відповідача суд не розцінює як визнання позову. 
Більше того, згідно усталеної практики Верховного Суду суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19, провадження № 61-2251св22).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відсутність систематичного спілкування матері із закладом освіти чи медичним закладом, на що посилається позивач як на підставу заявлених вимог, на думку суду, не є тотожною повному самоусуненню від виховання дитини, оскільки участь у вихованні дитини може реалізовуватися у різних формах, зокрема шляхом особистого спілкування, матеріальної підтримки, участі у вирішенні питань розвитку дитини, що не обмежується лише контактами із третіми установами.

Доказів, які б свідчили про повну, тривалу, умисну відмову матері від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріали справи не містять, а позивачем таких доказів суду не подано.

Посилання позивача на положення статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу » та необхідність встановлення факту самостійного виховання для звільнення з військової служби через сімейні обставини не можуть бути підставою для розширеного тлумачення сімейно-правових норм, оскільки цивільне судочинство не може підміняти собою механізми публічно-правового регулювання та створювати нові юридичні конструкції, не передбачені сімейним законодавством.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання ним дитини, оскільки факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, що пов`язані з сплатою судового збору, у відповідності з вимогами п. 2 ч 2 ст. 141 ЦПК України, покладають на позивача. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, - відмовлено. 

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Найменування сторін і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Полтавської області, адреса місцезнаходження: 37315, Полтавська область, Миргородський район, с. Красна Лука, вул. Миру, 24, код ЄДРПОУ 04381915;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, адреса місцезнаходження: 37300, Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гадяцького договору, 26, код ЄДРПОУ 43925894;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 . 

Повний текст рішення складено та проголошено 10 червня 2026 року. 

Головуючий суддя: