Справа № 740/1882/26 
Провадження № 3/740/439/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України
12 травня 2026 року        м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі судді Шевченко І. М., за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
установив:
11.04.2026 об 11 год. 20 хв. у м. Ніжині по вул. С. Прощенка, 3, водій ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом на автомобілі "Део сенс", р. н. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Опель», р. н. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, і таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
11.04.2026 об 11 год. 20 хв. у м. Ніжині по вул. С. Прощенка, 3, водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Део сенс", р. н. НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме здійснивши наїзд на припаркований автомобіль «Опель», р. н. НОМЕР_2 , залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху, і таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Указані обставини підтверджуються схемою місця ДТП від 11.04.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доданими до протоколів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 погодився з обставинами, вказаними в протоколах, вину визнав та пояснив, що він не бачив, що зачепив інший автомобіль. Коли він був вдома, то йому зателефонували і повідомили про це, після чого він підійшов до свого автомобіля і побачив, що дійсно на ньому з`явилася невелика подряпина. Просив урахувати, що у своєму віці (90 років) він досі часто керує автомобілем і жодного разу не порушував ПДР, має порушення слуху (не дочуває).
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що того дня він підійшов до свого автомобіля та побачив залишену записку з номером телефону, за яким він зателефонував, і йому розповіли про те, що сталося ДТП. Особисто момент дорожньо-транспортної пригоди потерпілий не бачив. Також очевидці події розповіли, що на його автомобіль здійснив наїзд інший автомобіль, який вони хотіли зупинити, стукали по авто, але водій не реагував, поїхав далі. Після цього потерпілий викликав поліцію. Він не має жодних майнових претензій, сторони врегулювали спір самостійно.
Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 23 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлення правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вказаної статті об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.
Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1).
Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Відповідно до п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП суд вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності - достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124, а саме: залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно з рішенням у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Ураховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан та стан його здоров`я, ставлення до вчиненого, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в межах санкції вказаної статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
ОСОБА_1 надав суду копію посвідчення ветерана війни, тому відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 7, 9, 23, 30, 36, 40-1, 122-4, 124,ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, -
постановив:
Справу № 740/1882/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення – об`єднати в одне провадження зі справою № 740/1883/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши об`єднаній справі номер 740/1882/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
Строк звернення постанови до виконання - три місяці.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Оригінал квитанції про сплату штрафу необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області за адресою: вул. Шевченка, 57 А, м. Ніжин, Чернігівська область.
У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП, що становить 6800,00 грн.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня прийняття постанови.

Суддя І. М. Шевченко