П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2026  	Справа №607/7742/26 Провадження №3/607/2711/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає в АДРЕСА_1 , працює викладачем в Тернопільському національному педагогічному університеті ім. В.Гнатюка, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

31.03.2026 о 17:20 в м. Тернополі, вул. 15 Квітня, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Porsche Cayenne, p.н. НОМЕР_2 , була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, виїжджаючи на головну дорогу із прилеглої території, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення із транспортним засобом Tesla, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3.б, 10.2 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
Окрім того, 31.03.2026 о 17:20 в м. Тернополі, вул. 15 Квітня, 12, водій ОСОБА_1 , будучи причетною до ДТП, місце події залишила, чим порушила п. 2.10.а ПДР.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала частково – за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ст. 124 КУпАП. Зазначила, що, виїжджаючи з прилеглої території, не помітила транспортного засобу потерпілого та не відчула зіткнення, оскільки її автомобіль є громіздким.
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП, підтримав свої письмові пояснення. Додатково зазначив, що неможливо було не відчути зіткнення, оскільки внаслідок удару номерний знак з транспортного засобу ОСОБА_1 відпав.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку:
згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.2 ПДР виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги – велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зафіксованими у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630732 від 03.04.2026, серії ЕПР1 №630738 від 03.04.2026; відеозаписом з реєстратора, що міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовані події за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП від 31.03.2026, на якій, серед іншого, зафіксовано механічні пошкодження транспортного засобу Tesla, р.н. НОМЕР_3 ; поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2026, відповідно до яких 31.03.2026 він рухався в напрямку м. Кременця в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, керуючи транспортним засобом Tesla, р.н. НОМЕР_3 . Приблизно о 18:30 поблизу заводу «Оріон» від ресторану «Автопорт» виїхав автомобіль чорного кольору (марка невідома), який здійснив зіткнення з його автомобілем та зник в напрямку вул. Стуса. На місці ДТП знайшов номерний знак НОМЕР_4 та одразу здійснив виклик на лінію «102»; копією рапорту, зареєстрованим 31.03.2026 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №2507, згідно з яким 31.03.2026 о 18:33 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що в м. Тернопіль, вул. 15-го Квітня, біля «Оріону» трапилось ДТП за участю Тесла, BO5171YА, та іншого транспортного засобу (є відео з відеореєстратора), який місце події покинув у напрямку вул. Київська; протоколом огляду транспортного засобу від 03.04.2026, відповідно до якого оглядом встановлено пошкодження транспортного засобу Porsche Cayenne, p.н. НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_1 від 03.04.2026, згідно з якими 31.03.2026 приблизно о 17:20 в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 12, виїжджаючи із прилеглої території заводу «Оріон» в напрямку вул. Київської на головну дорогу, біля неї проїхав автомобіль білого кольору, марка якого їй не відома. Однак жодного зіткнення чи удару відчутно не було, тому поїхала далі. Жодного наміру залишати місце ДТП у неї не було. Приїхавши за місцем свого проживання, 01.04.2026 приблизно о 10:00 замітила відсутність переднього номерного знаку. Не знаючи, як правильно діяти у даній ситуації та куди дівся передній номерний знак, зробила дублікат д.н.з. Коли до неї зателефонували працівники поліції, одразу приїхала до УПП в Тернопільській області для вирішення всіх обставин по даній події та надала автомобіль для огляду. З місця події поїхала, тому що контактування не відчула, та були дуже погані погодні умови. Наміру залишати місце ДТП не мала, на автомобіль є дійсна страховка, та у випадку, якби вона почула контактування, то б залишилися на місці події та постаралася б вирішити дану подію з іншим учасником за допомогою страхового полісу без залучення поліції.
Таким чином, зібрані у справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою, логічно пов`язаними та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Вказані докази підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, у межах обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.
Водночас особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування наявних у матеріалах справи відомостей щодо порушення нею вимог п. 2.10.а ПДР та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Надані ОСОБА_1 пояснення про те, що вона не відчула зіткнення з транспортним засобом потерпілого, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки такі спростовуються сукупністю досліджених доказів.
Зокрема, вказані пояснення не узгоджуються з об`єктивними даними, зафіксованими відеозаписом з місця події, поясненнями потерпілого та самої ОСОБА_1 щодо втрати номерного знака її транспортного засобу внаслідок зіткнення, а також характером виявлених механічних пошкоджень транспортних засобів, що у своїй сукупності свідчить про наявність зіткнення між ними, який не міг залишитися непоміченим для водія. У зв`язку з цим суд розцінює пояснення ОСОБА_1 як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, як такої, що встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до правил ч. 2 ст. 36 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, який стягнути в дохід держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути зОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель