Справа № 209/94/26
Провадження № 2/209/1102/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
"19" травня 2026 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Ковальової-Писаревої А.Б.,
за участю секретаря - Лушпай І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малюк О.П., звернулася через систему "Електронний суд" до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів та стягнення аліментів.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 25.10.2014 року ОСОБА_1 , яка мала дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №667. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.07.2025 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського у справі №209/3695/25. 19.06.2023 року Службою у справах дітей Кам`янської міської ради Дніпропетровської області винесений наказ №24тв/05-16 про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сім`ю бабусі ОСОБА_2 . 02.01.2025 року Службою у справах дітей Кам`янської міської ради Дніпропетровської області винесений наказ про втрату чинності наказу №24тв/05-16 від 19.06.2023 року про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сім`ю бабусі ОСОБА_2 . Позивачка змогла забрати дітей тільки 04.01.2025 року. Саме з цього часу і дотепер діти зареєстровані і фактично проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться на її утриманні. В період проживання дітей з бабусею остання звернулася з позовною заявою до Дніпровського районного суду міста Кам`янського про позбавлення позивачки та ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення аліментів на її користь на утримання дітей і призначення опікуном. 10.09.2024 року Дніпровським районним судом міста Кам`янського ухвалено рішення, яким позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , а в іншій частині позовних вимог відмовлено. 04.12.2024 року Дніпровський апеляційний суд виніс постанову, згідно з якою рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського в частині відмови у стягненні аліментів скасовано і стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь ОСОБА_2 , починаючи з 27.10.2023 року до повноліття дітей. ОСОБА_2 не подавала виконавчий лист в органи ДВС для примусового стягнення аліментів з позивачки. У зв`язку з тим, що з 04.01.2025 року змінились обставини, якімають істотне значення при стягненні аліментів, а саме: малолітні діти почали проживати разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , вважають необхідним звільнити позивачку з 04.01.2025 року від сплати аліментів на утримання дітей. Крім того,  ОСОБА_3 , який є батьком малолітніх дітей, є працездатною особою, на даний час служить в Збройних Силах України, однак, регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Оскільки  ОСОБА_3  регулярно і добровільно не надає кошти на утримання дітей, позивачка вимушена звернутися з позовною заявою до суду для захисту порушених прав дітей. Просить суд звільнити з 04 січня 2025 року її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 12 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно з вимогами ст.128, 131 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні поштові документи, заяви про розгляд справи без їх участі та відзив на позовну заяву не надали, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачами відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. 
Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення на підставі наданих сторонами доказів без вислуховування особистих пояснень відповідачів по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №667 /а.с.12/. Шлюб розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 22 липня 2025 року у справі №209/3695/25, яке набрало законної сили 22.08.2025 року /а.с.19-20/.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком дітей є ОСОБА_3 , матір`ю – ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №119 /а.с.13/ та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №802 /а.с.15/.
Наказом Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Дніпропетровської області №24тв/05-16 від 19 червня 2023 року «Про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 », малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_2 /а.с.21/.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року у справі №209/6427/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа – Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, призначення опікуном було задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , призначення опікуном малолітніх дітей відмовлено /а.с.23-27/.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі №209/6427/23, яке набрало законної сили 04 грудня 2024 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 було задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні аліментів – скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП невідомий) на утримання дітей – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь фізичних чи юридичних осіб на утриманні яких перебувають діти, починаючи стягнення з 27 жовтня 2023 року до повноліття дітей. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП невідомий) на утримання дітей – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь фізичних чи юридичних осіб на утриманні яких перебувають діти, починаючи стягнення з 27 жовтня 2023 року до повноліття дітей. В іншій оскаржуваній частині, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , призначення опікуном ОСОБА_2 – залишено без змін /а.с.28-34/.
Згідно листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області №686 від 06.01.2026 року, станом на 06.01.2025 року будь-яких виконавчих документів про стягнення аліментів, за якими боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на примусовому виконанні у відділі відсутні /а.с.35/.
02 січня 2025 року Службою у справах дітей Кам`янської міської ради Дніпропетровської області був винесений наказ №24тв/05-16, про втрату чинності наказу від 19.06.2023 року №24тв/05-16 «Про тимчасове влаштування малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 » /а.с.22/.
Відповідно до Акту про проживання від 29 грудня 2025 року, складеного Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «Олімп-Плюс» на підставі свідчень сусідів кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_9 та кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_10 в буд. АДРЕСА_4 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 15 квітня 1995 року по теперішний час. З нею проживають її діти: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з 04.01.2025 по теперішній час /а.с.18/.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є відносини, які пов`язані із звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів (сімейні правовідносини).
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Разом з тим, суд звертає увагу, щост.179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
При цьому, відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є також у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. 
Ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. 
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання малолітніх дітей з матір`ю, а не з тією особою, на чию користь стягуються аліменти, є істотною обставиною, яка в розумінні ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей, дійшов наступних висновків.
При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом встановлено, що малолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживають з бабусею ОСОБА_2 на користь якої були стягнуті аліменти з позивачки по даній справі - матері дітей, а проживають зі своєю матір`ю ОСОБА_1 з 04 січня 2025 року.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відтак, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, яка склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення позивача 3 04 січня 2025 року від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей на користь відповідачки ОСОБА_2 , які підлягають стягненню на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі №209/6427/23
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача в частині звільнення її від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд, дослідивши матеріали справи, враховує наступне.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відтак, позивач має право вибору способу присудження аліментів на утримання дітей, оскільки спільні діти сторін проживають з позивачем.
Ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Зважаючи на викладене, розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.
Ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд встановив, що ОСОБА_3 є працездатною особо, проходить службу в Збройних Силах України, що дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з матір`ю та отримують від неї належний догляд і виховання.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дітей.
Згідно з ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1331,20 грн. та з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп. за вимогою про стягнення аліментів.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
Цивільний позов  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) про звільнення від стягнення аліментів та стягнення аліментів.– задовольнити повністю.
Звільнити з 04 січня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_5 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову до суду, а саме з 12 січня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 19 травня 2026 року.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева