МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 р.  	№ 400/8108/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіної Марини Анатоліївни, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54005, 	

про	скасування рішення від 17.03.2025 №77849540 та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіна Марина Анатоліївна (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- скасування Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 17 березня 2025 року №77849540 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіною Мариною Анатоліївною;
- зобов`язання розглянути заяву від 17.03.2025 за реєстраційним номером: 65836816 подану ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . Однак відомості про технічні характеристики вказаного житлового будинку (житловий будинок літ. А, загальна площа 25,5 кв.м., житлова площа 19.9 кв.м.) при складанні (Технічний паспорт виготовлений КП ММ БТІ від 27.09.2010, інвентаризаційна справа №8649) не відповідали дійсним розмірам – згідно даних Технічного паспорту, виготовленого КП ММ БТІ від 11.10.2024 (інвентаризаційна справа №8649), житловий будинок літ А, загальна площа становить 33,8 кв.м а житлова площа – 28,2кв.м. З порівняльного огляду техпаспортів від 27.09.2010 та від 11.10.2024 не вбачається змін у внутрішніх обмірах приміщення та зовнішніх розмірах житлового будинку літ. А, що виключає наявність добудови/реконструкції. При складанні Технічного паспорту від 27.09.2010 було допущено технічну помилку при підрахунку площі приміщення 1-3 в житловому будинку літ. А, яка була виявлена при проведені поточної інвентаризації – складанні техпаспорту від 11.10.2024, у зв`язку з чим Позивач звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, однак рішенням від 17.03.2025 р. №77849540 Позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій. 
Ухвалою суду від 05.08.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
08.08.2025 р. Департамент з надання адміністративних послуг ММР подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що виходячи з пояснень державного реєстратора прав на нерухоме майно Луканіної М.А., підставою для відмови в проведенні реєстраційної дії стало те, що подані документи не відповідали вимогам встановленим Законом № 1952-IV. А Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Луканіної М.А. № 77849540 від 17.03.2025 прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Вказує на те, що Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради є неналежним відповідачем в даній справі.
14.08.2025 р. до суду надійшли пояснення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг ММР Луканіної М.А., в яких зазначено, що Позивачем було подано технічний паспорт ТІ01:5014-7778-4387-7097 від 11.10.2024 року в якому наявні відмінності в технічних характеристиках від технічного паспорту, який було подано для державної реєстрації права власності, а саме: збільшення загальної площі на 8,3 кв.м, та житлової площі на 8,3 кв.м. Технічна помилка в державному реєстрі – це помилка, яка виникла при внесенні даних до реєстру, і не є результатом свідомої зміни інформації або технічною несправністю ( граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки). Реконструкція в архітектурі - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку, об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення. Тому оскаржуване рішення є законним та прийнятим згідно чинного законодавства України.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
Відповідно до Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.09.2010, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.09.2010 №27454333 та витягу з Державного реєстру речових прав від 16.08.2023 (індексний номер: 343050201), ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .
В Технічному паспорті від 27.09.2010, виготовленого КП ММ БТІ, інвентаризаційна справа №8649, вказано, що житловий будинок літ А, загальна площа – 25,5 кв.м., житлова площа – 19.9 кв.м.), а саме: на сторінці «ПЛАН БУДИНКУ» приміщення 1-1 – площа 5,6 кв.м, приміщення 1-2 – площа 8,8 кв.м., приміщення 1-3 – площа 11,1 кв.м., зокрема:
- загальна площа із приміщень 1-1, 1-2, 1-3 (5,6 + 8,8 + 11,1) = 25,5 кв.м.;
- житлова площа із приміщень 1-2, 1-3 (8,8 + 11,1)= 19,9кв.м.
В Технічному паспорті від 11.10.2024, виготовленого КП ММ БТІ, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:5014-7778-4387-7097, інвентаризаційна справа №8649* вказано, що житловий будинок літ А, загальна площа – 33,8 кв.м, житлова площа – 28,2 кв.м., а саме: на сторінці «ПЛАН ПОВЕРХУ» приміщення 1-1 – площа 5,6 кв.м, приміщення 1-2 – площа 8,8 кв.м., приміщення 1-3 – площа 19,4 кв.м., зокрема:
- загальна площа із приміщень 1-1, 1-2, 1-3 (5,6 + 8,8 + 19,4) = 33,8 кв.м.; 
- житлова площа із приміщень 1-2, 1-3 (8,8 + 19,4) = 28,2 кв.м.
На думку Позивача, технічну помилку було зроблено в розрахунку загальної площі приміщення 1-3, а саме: при розрахунку множення довжини стін у приміщенні 1-3, яку було виявлено при складанні Технічного паспорту від 11.10.2024.
У листі КП ММ БТІ від 11.10.2024 на вхід. №2-3040 від 26.05.2023 на сторінці 2 (абзац 1) зазначено:
«Примітка: В житловому будинку літ. А загальна площа збільшена на 8,3 кв.м., житлова площа збільшена на 8,3 кв.м. за рахунок помилки при проведені поточної технічної інвентаризації.
17.03.2025 р. Позивач звернувся до Відповідача із заявою за реєстраційним номером: 65836816 про виправлення технічної помилки, відомостей у Державному реєстрі прав, так як в документах стосовно його нерухомого майна була наявна технічна помилка, що підтверджується копією листа КП ММ БТІ від 11.10.2024.
Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Луканіна Марина Анатоліївна прийняла Рішення про відмову в проведені реєстраційних дій від 17.03.2025 №77849540.
Відповідач у рішенні зазначив, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, а саме: Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначаються можливі підстави для внесення змін: у разі визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, зміни правонабувача речового права, похідного від права власності, строку дії такого речового права, а також зміни обтяжувача, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження проводиться державна реєстрація таких змін, при цьому дата та час державної реєстрації речових прав, обтяжень речових прав залишаються незмінними. Абзацом шостим, пунктом 5, статті 12 передбачено, що у разі зміни характеристик об`єкта нерухомого майна в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва характеристики такого будівництва оновлюються в Державному реєстрі прав автоматично в режимі реального часу в порядку інформаційної взаємодії з Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва ( у разі наявності в Державному реєстрі прав відомостей про ідентифікатор такого закінченого будівництвом об`єкта ) з обов`язковим відображенням дати такого оновлення. Дія положень даного абзацу не поширюється на випадки, коли зміна характеристик об`єкта нерухомого майна пов`язана з реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта нерухомого майна чи самочинним будівництвом. У випадку, коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися внаслідок будівельних робіт, що потребують отримання дозволу на їх проведення, для державної реєстрації права власності на такий об`єкт необхідно подати документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.
Вважаючи вищезазначену відмову Відповідача протиправною, Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Державний реєстр прав відповідно до абзацу 2 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
За правилом абзацу 4 частини 5 статті 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.
Статтею 6 Закону № 1952-IV визначено, що систему органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав становлять:
1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;
2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;
3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.
Згідно з частиною першою статті 10 цього ж Закону державним реєстратором є:
1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;
2) нотаріус;
3) державний, приватний виконавець у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.
Частиною 3 статті 10 Закону № 1952-IV врегульовано, що державний реєстратор, зокрема:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
В абзаці 11 частини першої статті 20 Закону № 1952-IV визначено, що порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна, а також відповідного користувача, обтяжувача про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Пунктами 6 та 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок №1127) визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.
Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови відсутності підстав для її неприйняття, передбачених законом.
Відповідно до пункту 18 Порядку №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.
Стаття 26 Закону № 1952-IV, яка регулює порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав, у частині першій передбачає, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Відповідно до частин другої статті 26 Закону № 1952-IV, у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.
У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.
Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.
Згідно частини п`ятої статті 26 Закону № 1952-IV, виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про залишення заяви без руху або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).
Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, Позивач вважає, що державний реєстратор за його заявою мав виправити допущену раніше технічну помилку, а саме: внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зміну площі об`єкта нерухомого майна (житлового будинку АДРЕСА_2 ). 
У свою чергу, спірними рішеннями державного реєстратора відмовлено у задоволенні заяви Позивача, зокрема, з підстави того, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом та наведено посилання на норми пункту 2 статті 4 та пункту 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Позивач вказує те, що реєстратор зробив помилковий висновок про наявність факту здійснення будівельних робіт ( реконструкція із збільшенням загальної та житлової площі) та відсутності зареєстрованих дозвільних документів з такого будівництва в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.
Як встановлено матеріалами справи, в Технічному паспорті від 27.09.2010, виготовленого КП ММ БТІ, інвентаризаційна справа №8649, вказано, що житловий будинок літ А, загальна площа – 25,5 кв.м., житлова площа – 19.9 кв.м.), а саме: на сторінці «ПЛАН БУДИНКУ» приміщення 1-1 – площа 5,6 кв.м, приміщення 1-2 – площа 8,8 кв.м., приміщення 1-3 – площа 11,1 кв.м., зокрема: загальна площа із приміщень 1-1, 1-2, 1-3 (5,6 + 8,8 + 11,1) = 25,5 кв.м.; житлова площа із приміщень 1-2, 1-3 (8,8 + 11,1)= 19,9кв.м.
А в Технічному паспорті від 11.10.2024, виготовленого КП ММ БТІ, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:5014-7778-4387-7097, інвентаризаційна справа №8649* вказано, що житловий будинок літ А, загальна площа – 33,8 кв.м, житлова площа – 28,2 кв.м., а саме: на сторінці «ПЛАН ПОВЕРХУ» приміщення 1-1 – площа 5,6 кв.м, приміщення 1-2 – площа 8,8 кв.м., приміщення 1-3 – площа 19,4 кв.м., зокрема: загальна площа із приміщень 1-1, 1-2, 1-3 (5,6 + 8,8 + 19,4) = 33,8 кв.м.; житлова площа із приміщень 1-2, 1-3 (8,8 + 19,4) = 28,2 кв.м.
Різниця площі об`єкта нерухомого майна стосується приміщення 1-3 житлового будинку літ А, площа якого за даними технічного паспорту від 27.09.2010 складає 11,1 кв.м., а згідно даних технічного паспорту від 11.10.2024 – 19,4 кв.м., що в свою чергу впливає на загальну площу житлового будинку.
Суд зазначає, що існує очевидна математична помилка в підрахунку площі приміщення 1-3 в технічному паспорті від 27.09.2010, зокрема щодо визначення розміру лівої стіни приміщення 1-3 (1,64 м замість 4,64 м) і, відповідно, розрахунку загальної площі приміщення 1-3.
При цьому суд вказує на те, що навіть із візуального порівняльного огляду наведених розмірів внутрішніх обмірів приміщення 1-3 технічного паспорту від 27.09.2010 сторінка «ПЛАН БУДИНКУ» та технічного паспорту від 11.10.2024 сторінка «ПЛАН ПОВЕРХУ», не вбачається відмінностей (ліва стіна - 4,64 м, права стіна – 3,99 м, ширина 4,56 м). Не вбачається змін й у зовнішніх розмірах житлового будинку літ А (ширина - 5,7 м, довжина - 8,96 м), що виключає наявність реконструкції із збільшенням загальної та житлової площі.
Таким чином, при складанні Технічного паспорту від 27.09.2010 було допущено технічну помилку при визначенні розміру лівої стіни приміщення 1-3 і підрахунку площі приміщення 1-3 в житловому будинку літ. А, що в свою чергу вплинуло на визначення загальної площі житлового будинку літ. А.
Отже, при прийнятті оскаржуваного рішення, Відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів Позивача і цілями, на досягнення яких спрямована це рішення, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення від 17.03.2025 №77849540.
Внаслідок наведеного позовні вимоги в частині скасування оскаржуваного рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій є обґрунтованими. 
Обираючи спосіб захисту порушеного права Позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області повторно розглянути заяву від 17.03.2025 за реєстраційним номером: 65836816 подану ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Суд зауважує, що іншого шляху відновлення порушеного права Позивача, а саме: допущена математична помилка КП ММ БТІ при виготовленні Технічного паспорту від 27.09.2010, окрім внесення правильних даних в Державний реєстр речових прав не існує.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та керуючись позицією на якій наголошує Верховний Суд у постанові № 240/4894/23, де зазначено про те, що загально прийнято вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи.
Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини».
Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи. На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн., яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіна Марина Анатоліївна – задовольнити.
2. Скасувати Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 17 березня 2025 року №77849540 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіною Мариною Анатоліївною.
3. Зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Луканіну Марину Анатоліївну (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 41210422) повторно розглянути заяву від 17.03.2025 за реєстраційним номером: 65836816 подану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення з урахуванням висновків рішення суду.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 41210422) судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.04.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська