г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 177/2708/25
Номер провадження 2/213/190/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Мазуренка В.В.,
за участі секретаря судового засідання – Гусарової О.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Новопільської сільської ради як органу опіки та піклування, в інтересах дитини: ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Новопільської сільської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого відповідач ухиляється від батьківських обов`язків по утриманню та вихованню доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просили позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки та стягнути аліменти.
Відзив на позов не надавався.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.
Відповідач до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином.
Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов.
Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів справи. Зі згоди сторін по справі, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи.

22.10.2025р. відкрито провадження по справі.
03.02.2026р. закрито підготовче судове засідання.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що він є рідним дядьком малолітньої ОСОБА_1 , свідок рідний брат померлого батька ОСОБА_1 – ОСОБА_5 . Свідок повідомив, що дитина проживала з його братом (батьком дитини) до його смерті, а саме до листопада 2024р., оскільки відповідач (матір дитини) не цікавилась дитиною. Відповідач зловживає алкогольними напоями, залишила дитину, самостійно не дзвонить, не навідує дитину, не поздоровляє зі святами, не цікавиться її здоров`ям, навчанням. На початку 2025 року відповідач на тиждень чи два забирала дитину, але потім привезла та залишила, більше не поверталась за дитиною. Відповідач дзвонила один раз та вказувала, що забере дитину, але свідок повідомив, що дитини має опікуна та відповідач повинна до органу опіки звертатись, після чого відповідач більше не дзвонила. На даний час дитина під опікою свідка, проживає з ним, він облаштував житло для проживання дитини, та за цей час також відповідач ставлення не змінила та не цікавиться дитиною. Пояснив, що перешкод відповідачу не чинить, адреса де свідок проживає з дитиною відповідачу відома, номер телефону свідка – відповідачу відомий, але вона не дзвонити дитині, гроші на утримання дитини не дає, подарунки не присилає, одяг не купує.

В судовому засіданні було опитано малолітню дитину ОСОБА_1 , яка повідомила, що проживає з дядьком (свідок ОСОБА_4 ), про матір нічого не змогла пояснити. Зазначила, що любить дядька та бажає з ним проживати.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , матір`ю якої є відповідач, а батьком ОСОБА_5 (а.с.6). ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). Після смерті батька, дитина ( ОСОБА_1 ) залишилась без батьківського піклування зі сторони відповідача (а.с.12).
Служба у справах дітей повідомила, що сім`я ОСОБА_2 потрапляла в поле зору служби у справах дітей виконкому Тернівської районної ради раніше, та 26.05.2024р. співробітниками поліції з сім`ї вилучались діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки відповідач була в стані сп`яніння і не могла здійснювати нагляд за дітьми. 06.06.2024р., після надання ОСОБА_2 довідок від психіатра та нарколога, дітей їй було повернуто. Пізніше під час перевірки встановлено, що відповідач змінила місце проживання (а.с.14,15,16,17).
22.01.2025р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_8 , до моменту вирішення питання про постійне влаштування дитини. Вказане рішення було прийнято на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , та заяви ОСОБА_8 , який повідомив, що з вересня 2024р. відповідач залишила дитину брату, а сама зникла в невідомому напрямку (а.с.22,23). 
Відповідно до письмових пояснень відповідача, наданих до служби у справах дітей 24.01.2025р., відповідач повідомила, що проживає з сином ОСОБА_9 , та надала пояснення чому він не виходив на онлайн навчання; крім того вказала, що має доньку ОСОБА_3 , яка проживає у бабусі (а.с.18). 
Суд звертає увагу, що відповідач в поясненнях у даті народження дитини ( ОСОБА_3 ) зробила помилку та видно виправлення у місяці та рік народження, що свідчить про ставлення відповідача до доньки.
Відповідно до письмових пояснень відповідача, наданих до служби у справах дітей 01.04.2025р., відповідач повідомила, що не проживала з донькою ОСОБА_3 , оскільки проживала у квартирі співмешканця, який не надавав дозвіл, щоб вона привезла доньку. Пояснила, що 31.03.2025р. повернулась до доньки (а.с.19).
01.04.2025р. відповідача представником позивача було попереджено щодо відповідальності по дотриманню прав малолітніх (а.с.20). 
19.05.2025р. орган опіки та піклування після залишення відповідачем дитини без нагляду - звертався до поліції для встановлення місця знаходження відповідача (а.с.13).
Суд зазначає, що згідно показань свідка, відповідач на короткостроковий термін забрала ОСОБА_10 , та проживала з нею, як зазначив свідок декілька тижнів, (та як видно з письмових пояснень відповідача), але потім привезла доньку до свідка ОСОБА_4 , вказавши що пізніше приїде та забере її, але так і не повернулась. 
14.05.2025р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано з 14.05.2025р. по 13.08.2025р. у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_11 (а.с.28).
21.08.2025р. службою у справах дітей було здійснено вихід за адресою проживання відповідача. Відповідач проживала з колишнім чоловіком, та сином ОСОБА_12 , 2015р.н., в квартирі колишнього чоловіка. Санітарний стан квартири задовільний, дитина (син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) забезпечений всім необхідним. Відповідач повідомила, що має доньку, вона має намір її забрати та заперечувала проти позбавлення батьківських прав (а.с.14,15,16,17). 
Відповідно до письмових пояснень відповідача, наданих до служби у справах дітей 21.08.2025р., відповідач повідомила, що бажала забрати доньку ОСОБА_3 від родичів, але їй це не дозволили зробити; вказує, що планує повернути дитину та заперечує проти позбавлення батьківських прав (а.с.21). 
Суд зазначає, що допитаний у справі свідок також підтверджував, що усно відповідач повідомляла про намір забрати доньку ОСОБА_3 , але свідок відповідачу повідомив, що рішенням виконкому дитина має опікуна, який відповідає за дитину, тому відповідач просто так дитину не може забрати, а повинна звертатись до Органу опіки та піклування.
10.09.2025р. було припинено договір про патронат та ОСОБА_10 виведено з сім`ї патронатного вихователя (а.с.29).
10.09.2025р. ОСОБА_10 , 2019р.н., було влаштовано в сім`ю дядька ОСОБА_4 , строком на 6 місяців (а.с.30).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані Сімейним кодексом України.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Відповідач, будучи матір`ю малолітньої дитини, належним чином не здійснює свої батьківські обов`язки, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, демонструє байдуже ставлення до виконання батьківських обов?язків, не створює належних умов для проживання та виховання дитини.
Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Новопільської сільської ради, затвердженого рішенням виконкому від 20.11.2025р. №263, вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої ОСОБА_1 (а.с.53).
Як видно з матеріалів справи, відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо від дитини з старшим сином та співмешканцем, за час окремого проживання донька вже втретє влаштована позивачем у іншу сім`ю, на даний час проживає з рідним дядьком. Відповідач не цікавиться донькою, її станом, навчанням, не дбає про доньку, не забезпечує її. Встановлено, що відповідач самостійно не дзвонить та не навідує доньку, не надає кошти на її утримання, лікування, за власним бажанням залишила дитину, та лише у письмових поясненнях вказує, що бажає повернути її, при цьому не здійснювала для цього жодних дій, до органу опіки з відповідними зверненнями не зверталась, до суду не з`явилась будучи обізнаною про розгляд даної справи. Дитина, ОСОБА_3 , опитана в залі суду, не змогла назвати ім`я матері, повідомила, що любить дядька та бажає з ним проживати.
Таким чином, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки є доведеними, в даному випадку за досліджених обставин – найкращим інтересам дитини буде відповідати позбавлення відповідача батьківських прав, тому наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, та саме таке рішення відповідає вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, застосовуваний захід щодо позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про позбавлення відповідача батьківських прав, підлягають задоволенні позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, але частково, суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частина з усіх видів її заробітку (доходу), а зазначений позивачем розмір є необгрунтованим.
Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі ст. ст. 19, 150, 164-166, 180,182,196СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Позовну заяву задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частина з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.09.2025р. та до досягнення дитиною повноліття, на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 2422,40грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивач Новопільська сільська рада як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 05412242, Криворізький р-н с. Новопілля, вул. Садова, 46.
Відповідач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа Служба у справах дітей Новопільської сільської ради, код ЄДРПОУ 05412242, Криворізький р-н с. Новопілля, вул. Садова, 46.

Дата виготовлення та проголошення повного тексту судового рішення 18.05.2026р.

Суддя В.В. Мазуренко