Справа № 947/311/26
Провадження № 2/947/1224/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування про зміну прізвища дітей -
В С Т А Н О В И В:
До Київського районного суду м. Одеси, через систему «Електронний суд», в інтересах ОСОБА_1 29.12.2025 звернувся її представник ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_2 про зміну прізвища дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з прізвища « ОСОБА_6 » на прізвище матері « ОСОБА_7 ».
Ухвалою суду від 12.02.2026 позовна заява прийнята судом до провадження та розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи до судового засідання. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 року, в якості третій сторони залучена Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування,від якої надійшов 11.05.2026 лист про те що до них із заявами та документами сторони не звертались внаслідок чого надати висновок немає можливості та при розгляді справи просять врахувати права та інтереси дітей. 
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивачки та представника сторони. 
Відповідач заяв по суті та клопотань не надавав , до судових засідань не з`являвся, викликався судом за останнім відомим місцем проживання та через оголошення. 
Як встановлено судом 05.11.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб, актовий запис №1818.
Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого 22.07.2016 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №6649; та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану 30.01.2018 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №541.
Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що поступово призвело до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться з початку 2022 року.
З липня 2022 року діти разом з позивачем проживають в Федеративній Республіці Німеччина за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію від 18.08.2025.
Після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв`язку з чим, позивач отримує аліменти на утримання дітей від Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується повідомленнями про виплату аліментів на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.03.2025 та 18.11.2025.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 18.09.2023 по справі №947/13791/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.
Син ОСОБА_4 є учнем класу «3с» школи «Alt-Aumund», яка знаходиться за адресою: 28757, Федеративна Республіка Німеччина, м. Бремен, вул. Ріттеркамп, буд. 10, що підтверджується шкільною довідкою від 15.08.2025.
Дочка ОСОБА_5 є ученицею класу «2d» школи «Alt-Aumund», яка знаходиться за адресою: 28757, Федеративна Республіка Німеччина, м. Бремен, вул. Ріттеркамп, буд. 10, що підтверджується шкільною довідкою від 15.08.2025.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що діти соромляться свого прізвища, вважають його дивним враховуючи їх походження з України, також вказане прізвище було предметом жартів інших дітей , вони проживають разом із мамою, іноді спілкуються с батьком.
До позову надані копії спілкувань дітей із психологами , яки вважають що зміна прізвища для обох дітей має бути здійснена якомога швидше так як розмови з дітьми чітко показали, що діти нещасливі з нинішнім прізвищем ОСОБА_6 і вже в минулому висловлювали бажання щодо його зміни.
Також серед підстав для зміни прізвища у позові зазначено, що різні прізвища матері з дітьми створюють позивачу та дітям низку незручностей, плутанину у документах та необхідність додатково пояснювати чому у них різні прізвища, долучати додаткові документи, робити їх переклад на німецьку мову та проставляти апостиль, що призводить до додаткових труднощів у організації життя та додаткових матеріальних витрат.
За змістом позову вбачається незгода батька із зміною дітьми прізвища. 
Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). 
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). 
На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 51 Конституції України, частиною другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України ( скорочене СК України ) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Одним з основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.
У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. 
Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини беруться до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них належить: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.
У постановах Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 496/904/18 та від 01 квітня 2020 року у справі № 234/19213/17 зазначено, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також врахувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її виховані, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною шляхом зміни прізвища.
У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та, залежно від обставин відповідної справи, вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька/матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").
Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 (провадження № 759/5739/18) та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини.
На думку суду позивачем не надано належних, достатніх і допустимих доказів, що зміна прізвища сина на її прізвище буде відповідати його якнайкращим інтересам.
Згідно ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Вказаний правовий висновок визначений Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, а також від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.
Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
У даної справі позивачка та її представник не довели необхідності зміни прізвища дітей « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " та " ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 » на прізвище « ОСОБА_7 » , а також того, що така зміна прізвища буде відповідати інтересам дітей, сприятиме їх психологічному та гармонійному розвитку.
Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2025 року у справі № 308/6680/23 зазначив, що відповідне сприйняття дитиною свого прізвища значною мірою залежатиме саме від добросовісного виконання матір`ю свого обов`язку, відсутності з її сторони негативних суджень щодо нього.
Враховуючи що відповідне сприйняття дитиною свого прізвища у значній мірі залежатиме саме від добросовісного виконання її матір`ю свого обов`язку, відсутності з її сторони негативних суджень щодо нього, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави вважати, що батькове прізвище якимось чином суперечить інтересам дитини. Натомість у цьому конкретному випадку йдеться про реалізоване законне право батька зареєструвати доньку за своїм прізвищем, узгоджене з її матір`ю у добровільному порядку.
При розгляді даного питання суд бере до уваги рівність прав обох батьків щодо прав та інтересів дитини, яка з досягненням більш зрілого віку зможе висловити свою думку стосовно вибору прізвища, тоді як на теперішній час, з огляду на вік сина та доньки сторін, суд відноситься до їх пояснень наданих психологу критично. 
Так суд , при розгляді справи приймаючи до уваги посилання дітей що вони, вважаючи себе українцями вимушені пояснювати наявність у них екзотичного для України прізвища та саме цей факт є підставою для їх цькування іншими дітьми , вважає що дані пояснення не можуть бути єдиною підставою для зміни прізвища, враховуючи як імена дітей – « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » яки також визначають їх індивідуальність та особистість, так і ім`я батька « ОСОБА_12 ». 
Сама по собі зміна прізвища з одного боку не вирішіть всіх питань пов`язаних з наявністю індивідуальних ознак дітей , з іншого боку може привести із появою ускладнення родинних зв`язків як із самим батьком так і з членами його родини , що не може визначатись як захист інтересів дітей. 
З іншого боку будь яке ім`я або прізвище жодним чином не може впливати на визначення особою ставлення до власної приналежності українця та визначення своєї батьківщини, а технічні незручності позивачки пов`язані із розбіжністю прізвищ дітей та матері були відомі матері і на час добровільного відображення прізвища у свідоцтвах про народження дітей а тому не може бути визнана судом як істотна підстава для зміни прізвища дітей. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( посвідка на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 , видане органом 5101, із зазначенням адреси проживання: АДРЕСА_2 ) за участі третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради ( , як органу опіки та піклування про зміну прізвища дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого 22.07.2016 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 6649, з прізвища « ОСОБА_6 » на прізвище матері « ОСОБА_7 » та дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої 30.01.2018 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №541, з прізвища « ОСОБА_6 » на прізвище матері « ОСОБА_7 » – відмовити в повному обсязі.
Повне судове рішення складено 25.05.2026.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя          В. О. Луняченко