ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/8735/13-ц
Номер провадження 22-ц/818/2363/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
представника ТОВ «Дебт Форс» адвоката Воронкова О. М., 
представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Ю. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2025 року в складі судді Благої І.С. по справі № 646/8735/13-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далі- ТОВ «ДЕБТ ФОРС») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року по справі № 646/8735/13-ц з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») стягнуто заборгованість за кредитним договором № 277-04-А.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) – ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал».
26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 26-01/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 277-04-А.
25 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 25-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за спірним Кредитним договором.
26 лютого 2019 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 43044096 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом отримано не було. 
Постановою Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 06 червня 2019 року у виконавчому провадженні № 43044141 повернуто виконавчий документа стягувачу, однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачем не отримано. 
Відповідно до Інформації про виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 відомо, що на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження з приводу виконавчого листа по справі № 646/8735/13-ц, при цьому виконавчий лист в ТОВ «Дебт Форс» відсутній та строки для примусового їх виконання не пропущені.
Вказувало, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Посилаючись на вказані обставини ТОВ «Дебт Форс» просило замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі у справі № 646/8735/13-ц за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 ; видати дублікат виконавчого листа у справі № 646/8735/13-ц щодо ОСОБА_1 .
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2025 року заяву ТОВ «Дебт Форс» задоволено.
Замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі, виданому на підставі заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року у справі № 646/8735/13-ц (провадження № 2/489/2104/2013) за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Видано ТОВ «Дебт Форс» дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року у справі № 646/8735/13-ц (провадження № 2/489/2104/2013).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі відповідних договорів ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 277-04-А, а тому, зважаючи, що заява про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, наявні підстави для заміни стягувача правонаступником. Також, зважаючи на відсутність виконавчого документа у стягувача та в органах державної виконавчої служби, що свідчить про його втрату та строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.
На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 08 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове, яким заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що унеможливлює видачу його дублікату та заміну сторони виконавчого провадження.
Після повернення виконавчого листа № 646/8735/13-ц, виданого 24 лютого 2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, стягувачу на підставі постанови державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ковалевської М.М. від 06 червня 2019 року, стягувач не пред`являв виконавчий лист до примусового виконання, сторони не зверталися до суду із заявами про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Строк пред`явлення виконавчого листа № 646/8735/13-ц до виконання сплив 07 червня 2022 року.
24 березня 2026 року ТОВ «Дебт Форс» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просило рішення суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що строк пред`явлення виконавчого листа не пропущений, а також зважаючи на доведення з належними доказами набуття права вимоги до боржника за кредитним договором № 277-04-А, заборгованість за яким стягнута в судовому порядку, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими.
Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, можуть негативно впливати на права стягувача. Відсутність виконавчого листа, своєчасно пред`явленого стягувачам, перешкоджає виконанню рішення суду та порушує його права. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. 
ТОВ «Дебт Форс» набуло права вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 та є новим кредитором на підставі відступлення права вимоги. До заяви про заміну сторони правонаступником було надано підтверджуючі договори та реєстри із зазначенням переліку кредитних договорів та боржників, в тому числі і щодо кредитного договору боржника - позичальника ОСОБА_1 .
На момент переходу права вимоги до ТОВ «Дебт Форс» від попереднього кредитора, заборгованість за кредитним договором не була погашена.
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перерваний в силу положень Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, а тому виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня припинення або скасування дії воєнного стану на території України
Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Ю.А., який підтримав апеляційну скаргу, представника ТОВ «Дебт Форс» адвоката Воронкова О. М., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором: № 277-04-А від 14 серпня 2008 року у розмірі 26 785,06 дол США (що еквівалентне 214 092,98 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 19 серпня 2013 року) та пені 487 310,40 грн, а також судовий збір у розмірі 3441,00 грн (том 1, а.с. 47-50).
Постановою Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 26 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 43044096 виконавчий лист 646/8735/13-ц від 24 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 3441 грн судового збору повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (том 1, а.с. 221).
Постановою Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 06 червня 2019 року у виконавчому провадженні № 43044141 виконавчий лист 646/8735/13-ц від 24 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором: № 277-04-А від 14 серпня 2008 року у розмірі 26 785,06 дол США (том 1, а.с. 221 зворот) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року у справі № 646/8735/13-ц було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) – ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал» (том 1, а. с. 105-107).
26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 26-01/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 277-04-А, що підтверджується витягом з реєстру боржників (том 1, а.с. 153-155).
Відповідно до п. 5.2 Договору № 26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).» 
У відповідності до пунктів 5.6.2 та 7.2 Договору № 26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26 січня 2023 року Сторони в підтвердження виконання п. 7.1 договору уклали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України (том 1, а.с. 156).
Відповідно до реєстру боржників до Договору № 26-01/23 про відступлення прав вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором: № 277-04-А від 14 серпня 2008 року (том 1, а.с. 160).
25 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 25-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 277-04-А, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору № 25-05/23 від 25 травня 2023 року (том 1, а.с. 156-158).
Відповідно до п. 5.2 Договору № 25-05/23 про відступлення прав вимоги від 25 травня 2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»
Згідно з витягом від 27 травня 2024 року до Договору № 25-05/23 про відступлення прав вимоги від 25 травня 2023 року заявник набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором: № 277-04-А від 14 серпня 2008 року (том 1, а.с. 161).
На виконання ухвали судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 26 вересня 2025 року Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова надано інформацію про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 43044096 з примусового виконання виконавчого листа № 646/8735/13-ц, який 26 лютого 2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу. Також, згідно АСВП в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 43044141 з примусового виконання виконавчого листа № 646/8735/13-ц, який 06 червня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу.
За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження наявна інформація про те, що стосовно боржника ОСОБА_1 на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження щодо виконавчого листа по справі № 646/8735/13-ц.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині 1 статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини 1 статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідними правами у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.
Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі, до відкриття виконавчого провадження.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та Верховний Суд, зокрема, у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12 (провадження № 61-1684св22).
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.
Таким чином, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
У наведених постановах Великої Палати Верховного Суду акцентовано увагу на встановленні дійсної процесуальної мети правонаступництва.
Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19 (провадження № К/9901/20374/21).
Відповідно до Закону України Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який прийнятий 15 березня 2022 року та набрав чинності 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено дотепер.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, встановивши, що 26 лютого 2019 року та 06 червня 2019 року постановами державного виконавця повернуто виконавчі листи на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався, а тому правильно виснував про задоволення вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому документі.
Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 16 серпня 2023 року у справі № 2-5029/11 (провадження № 61-998св23) та від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23).
Доводи ОСОБА_1 про пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними положеннями закону. 
Доказів, що ТОВ «Дебт Форс» не набуло права вимоги до нього апелянтом не надано. Договори про відступлення права вимоги не визнано недійсними у судовому порядку, судова колегія не вбачає підстав вважати, що заявник не набув дійсне право вимоги до ОСОБА_1 .
Отже, оскільки товариство набуло право вимоги до боржника, мало місце матеріальне правонаступництво, задоволення заяви відповідає принципу обов`язковості судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.
У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, видача дубліката виконавчого листа можлива лише у випадку, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або такий строк був поновлений судом.
У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Встановивши, що виконавчий лист є втраченим, а відомості про виконання рішення суду не надані, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не пропущений, виконавчий документ на примусове виконання не пред`являвся, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
Повне судове рішення складено 04 травня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина