ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"15" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/747/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., 
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” за вх. ГСОО № 2-1110/26 від 04.06.2026 про розподіл судових витрат у справі № 916/747/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” (вул. Тираспільське шосе, 10, смт Хлібодарське, Біляївський р-н, Одеська обл., 67667) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “БК Острів” (вул. Прохоровська, 40, м. Одеса, 65005) 
про стягнення 168068,95 грн, 
УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “БК Острів” про стягнення грошових коштів у розмірі 168068,95 грн, з яких: основний борг в сумі 92615,75 грн; 3% річних в сумі 13931,53 грн; інфляційні втрати в сумі 61518,67 грн. Позовну заяву до суду в інтересах позивача було подано адвокатом Розенбоймом Ю.О., який діяв за ордером на надання правничої допомоги від 03.03.2026, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги від 23.02.2026 № 23/02/2026. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.03.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/747/26; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.05.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” було задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 92615 грн 75 коп, 3% річних в сумі 13931 грн 53 коп, інфляційні втрати в сумі 57733 грн 60 коп та судовий збір в сумі 2602 грн 44 коп. 
04.06.2026 до суду надійшла заява позивача, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. До заяви позивачем долучені додаткові докази. При цьому, відповідно до поштової накладної кур`єрської служби доставки, вищевказану заяву позивачем передано для направлення до суду 29.05.2026. 
Ухвалою суду від 05.06.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” про розподіл судових витрат у справі № 916/747/26 було прийнято до розгляду; постановлено розгляд заяви здійснити без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду письмові пояснення щодо заяви позивача про розподіл судових витрат у строк до 12.06.2026.
Відповідач правом на подання суду письмових пояснень щодо заяви позивача про розподіл судових витрат не скористався. 
Так, згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові від 06.10.2022 у справі № 922/376/20 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, зважаючи на наведені вище положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (аналогічні висновки викладені у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).
Відповідно до ч. 5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).
Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).
Отже, випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №873/108/20, від 31.08.2022 у справі № 912/2171/18. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, у позовній заяві позивачем було повідомлено суду, що позивач очікує понести витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, зокрема, на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, докази понесення яких будуть подані у строк, визначений в ч. 8 ст. 129 ГПК України. 
Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” (довіритель) та адвокатом Розенбоймом Юрієм Олександровичем (повірений) був укладений договір про надання правової допомоги № 23/02/2026, згідно з п. 1.1. якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе обов`язок надати правову допомогу шляхом складання процесуальних документів та представництва інтересів в суді з питань стягнення заборгованості, штрафних санкцій, процентів та інфляційних витрат за договором підряду № 0805-076/22-1640 під 08 травня 2023 року, укладеним між довірителем та ТОВ «БК «Острів».
За змістом п. 4.1.-4.3. договору довіритель сплачує повіреному гонорар у розмірі, який остаточно визначається в акті приймання-передачі виконаних робіт. Вказана в пункті 4.1. сума підлягає сплаті довірителем повіреному протягом двох місяців з моменту стягнення (отримання) суми гонорару адвоката з відповідача у справі в порядку відшкодування витрат на правову допомоги, в порядку, передбаченому ГПК України. Детальний опис робіт, які виконані адвокатом на виконання умов цього договору складається повіреним та підтверджується довірителем шляхом підписання. Вказаний опис робіт разом може міститися в акті виконаних робіт, який є підставою для сплати гонорару повіреному.
Згідно з п. 8.1. договору останній укладений на строк до фактичного виконання предмету даного договору, який вказаний в п. 1 даного договору. 
26.05.2026 між позивачем та адвокатом був підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт до договору, яким останні визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов договору, повіреним були виконані, а довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи із визначеною їх вартістю: 
1) ознайомлення з наявною у довірителя документацією для складання позову та пошук, аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції та підготовка стратегії у справі – 4000,00 грн;
2) підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, процентів та інфляційних втрат за договором підряду № 0805-076/22-1640 під 08 травня 2023 року, оформлення пакету документів для подання до суду (формування доказів та інших документів відповідно до розділу «Додаток» позову, посвідчення копій документів, направлення копій документів відповідачу по справі) – 7000,00 грн; 
3) опрацювання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Острів» по справі, складання додаткових пояснень, направлення відповідачу та суду – 4000,00 грн. 
Загальна вартість наданих послуг за актом складає 15000,00 грн, яка підлягає сплаті довірителем повіреному відповідно до п. 4.2. договору. 
Отже, з аналізу поданих позивачем доказів можна зробити висновок, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а тому суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн підтверджується матеріалами справи.
За цих обставин, приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів неспівмірності цих витрат та обґрунтованого клопотання відповідача про їх зменшення, суд дійшов висновку, що витрати позивача є доведеними та обґрунтованими.
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що позовні вимоги позивача були задоволені частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру позовних вимог, а саме в сумі 14662,18 грн. 

Керуючись ст.129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “БК Острів” (вул. Прохоровська, 40, м. Одеса, 65005, код ЄДРПОУ 42525868) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СПК “Флагман” (вул. Тираспільське шосе, 10, смт Хлібодарське, Біляївський р-н, Одеська обл., 67667, код ЄДРПОУ 41592914) витрати на правничу допомогу в сумі 14662 грн 18 коп.
Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року. 

Суддя Д.О. Бездоля