єдиний унікальний номер справи 546/542/26
номер провадження 3/546/157/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Решетилівка 

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , працює в ТОВ Профмедмаркет, 

за ст. 124 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
07 травня 2026 року о 07 годині 00 хвилин по вул. Килимова, 26/2 в м. Решетилівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.1.а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Також 07 травня 2026 року о 07 годині 00 хвилин п по вул. Килимова, 26/2 в м. Решетилівка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив з`їзд у кювет. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Органом, який ініціював притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, вищевказані дії останнього кваліфіковані як порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою суду від 18 травня 2026 року об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 (справа № 546/543/26), ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 546/542/26), об`єднаній справі присвоєно № 546/542/26 та призначене судове засідання на 28 травня 2026 року.

У судове засідання 28 травня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, 28 травня 2026 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 26). У письмових клопотаннях від 09 травня 2026 року ОСОБА_1 також просив розглядати справу за його відсутності, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП визнає повністю (а.с. 9, 21).
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст. 124 та 126 КУпАП не є обов`язковою.
У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Крім визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, поза розумним сумнівом підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: 
протоколом про адміністративне правопорушення від 09 травня 2026 року серії ЕПР1 № 661287, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 1, 17);
копію постанови серії ЕНА № 6637924, згідно з якою 09 лютого 2026 року о 14 год 12 хв ОСОБА_1 по вул. Покровська, 7 в м. Решетилівка керував автомобілем ВАЗ 21093, н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим було накладене стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу. Копію постанови ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його підпис в постанові (а.с. 3);
протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 661277 від 09 травня 2026 року, в якому зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4, 13);
схемою місця ДТП, на якій зображено, зокрема місце розташування автомобіля відносно дороги та узбіччя. Дана схема підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважень чи заперечень щодо неї ОСОБА_1 не вказував (а.с. 5, 15);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що 07 травня 2026 року близько 07 години ранку він, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, НОМЕР_2 , по автодорозі с. Покровське – м. Решетилівка між селами Прокопівка та Білоконі, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у кювет (а.с. 16).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми ст. 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Суд зазначає, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.
Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п. 12.1. Правил дорожнього руху, а також всі докази у справі, з огляду на норми ст. 245, 280 КУпАП, на роз`яснення, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення пункту 12.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також згідно з положеннями п. 2.1. а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Як було зазначено, 09 лютого 2026 року ОСОБА_1  було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 3).
Ураховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обираючи вид стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією статті 124 КУпАП штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

Також санкцією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Як встановлено судом ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами.
Також транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7, 19).
Однак суд не вважає доцільним у даному випадку застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки судом враховується особа ОСОБА_1 , який визнав свою винуватість у вчиненому правопорушенні. За таких обставин вилучення у нього транспортного засобу становитиме надмірний тягар та не відповідатиме обставинам справи. 
Щодо призначення особі додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом суд зазначає наступне.
Згідно з правовим висновком об`єднаної плати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
При цьому суд звертає увагу, що положення частини 5 статті 126 КУпАП є імперативним щодо позбавлення права керування транспортним засобом і таке стягнення застосовується безальтернативно, незважаючи на наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності такого права. 
З огляду на вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зважаючи, що санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як обов`язковий вид стягнення, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Ураховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, достеменно встановлена судом, справа розглядається одним і тим же органом та складом суду, а правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, є більш серйозним, тому стягнення має бути накладене саме в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Саме таке стягнення в повній мірі сприятиме зміцненню законності, запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та виховання його у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України. 

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.
Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 33, 36, 124, 126, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, на користь держави.
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на  ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл./Полтавська/21081300; Код отримувача (код у ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA048999980313050149000016001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Реквізити для зарахування судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до положення частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що згідно частин 1, 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко