Справа № 947/7482/25
Провадження № 1-кп/947/512/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2026 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025164480000090 від 13.02.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Арцизького району, Одеської області, болгаріна, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 , раніше судимого:

-30.05.2024 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

-03.12.2025 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, згідно вироку Київського районного суду м. Одеси у справі №947/17064/24 від 30.05.2024 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладено протягом строку пробаційного нагляду виконувати обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою;
Вирок суду набрав законної сили 01.07.2024 та направлений для виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.
ОСОБА_5 , 30.10.2024 перебуваючи в приміщенні Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, де останньому роз`яснено, що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтею 49-1, 49-3 КВК України, а також попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Того ж дня працівниками Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої мав з`являтися на реєстрацію до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 1-ий та 3-ий понеділок кожного місяця, та графіком реалізації робаційної програми «Попередження вживання психотропних речовин» згідно якого ОСОБА_5 мав з?являтися на зайняття.
ОСОБА_5 будучи ознайомлений з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме, не прибув до Київського районного відділу філії Державної станови «Центр пробації» в Одеській області на реєстрацію 02.12.2024 та 16.12.2024 про що 23.12.2024 відносно останнього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
В подальшому, ОСОБА_5 будучи ознайомлений з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме, не прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на реєстрацію 06.01.2025 та порушив обов?язок покладений на нього судом у виді проходження пробаційної програми, не прибувши на зайняття на визначені дати згідно з графіком, а саме: 26.12.2024, 02.01.2025, 08.01.2025 про що 09.01.2025 відносно останнього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_5 будучи ознайомлений з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме, не прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на реєстрацію 20.01.2025, 03.02.2025, порушив обов?язок покладений на нього судом у виді проходження пробаційної програми, не прибувши на зайняття на визначені дати згідно з графіком, а саме: 13.01.2025, 15.01.2025, 20.01.2025, 22.01.2025, 27.01.2025, 29.01.2025, 03.02.2025, 05.02.2025, 10.02.2025, 12.02.2025, та 24.09.2024 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що 13.02.2025 відносно останнього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Отже, засуджений ОСОБА_5 , не виконав обов`язки, покладені на нього щодо відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, умисно порушив порядок та умови їх відбуття, з метою ухилення від покарання.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 389 КК України, за кваліфікуючими ознаками – ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: він був засуджений до покарання у виді пробаційного нагляду протягом року, але ухилявся від відбування призначеного покарання. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 389 КК України, за кваліфікуючими ознаками -  ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені. 
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого  ОСОБА_5 , який раніше судимий, покарання за попереднім вироком не відбув, знову притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення не став, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 , його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, судом не встановлено правових підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням приписів статті 69,75 КК України, оскільки обставин що пом`якшують покарання відповідно до статті 66 цього Кодексу, судом не встановлено.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджений Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. 
При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Приморського районного суду міста Одеси від 03.12.2025 року за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тому, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період з 30.10.2024 року по 13.02.2025 року, тобто до постановлення у відношенні нього вироку Приморського районного суду від 03.12.2025 року, тому остаточне йому покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності – призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого лише в умовах ізоляції.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395,615 КПК України, суд,
УХВАЛИВ: 
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.05.2024 року у вигляді одного місяця пробаційного нагляду, що згідно п.5 ч.1 ст.72 КК України дорівнює одному місяцю обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком менш суворе покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 03.12.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
До набрання вироком законної сили з метою його виконання, обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з поміщенням в ДУ "ОСІ". 
Взяти під варту з залі суду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу затримання з 07.05.2026 року, з моменту взяття під варту в залі суду.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя                        ОСОБА_1