ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1315/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Трофімова І.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2) 	
до 	Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, 7) 	
про 	стягнення 2192,37 грн 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги у розмірі 2192,37 грн.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
22.04.2026 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 9713), в якому заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач стверджує, що позивачем не надано підтвердження, що особовий рахунок №0512 на якому нібито обліковується квартира №43 в будинку №12 по вул. Енергетиків в м. Слобожанське відкрито на ім`я Слобожанської міської ради. Також у доданому до вимоги розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги станом на 31.01.2026 в сумі 2177,49 грн зазначено: "кількість прож. 1 люд.", однак у доданому до позовної заяви розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги станом на 31.01.2026 в сумі 2192,37 грн зазначено: "кількість прож. 0 люд.". Крім того, вказана у розрахунку до вимоги оплата за "абонплата стоков" у лютому 2025 року в сумі 14,88 грн не підтверджена документами ким була здійснена ця оплата. Відповідач також, звертає увагу суду на ті документи, що додані позивачем до позовної заяви, які не підписані представником житлового будинку – це Акт про зняття показань із вузлів комерційного обліку теплової енергії будинків ЖБ КП "Комунальник" за лютий 2025 року, який підписаний лише представниками Зміївської ТЕС, і аналогічний Акт за листопад 2025, який також не містить підпису уповноваженої особи житлового будинку, що викликає певні сумніви у правдивості зазначених показань приладів і які лягли в основу розрахунку заборгованості. Таким чином, в порушення абз.6 п. 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ 21.08.2019 №830 - не підтверджено сам факт отримання комунальних послуг за період з лютого 2025 року по січень 2026 року (включно) за квартирою №43 будинку №12 по вул. Енергетиків в м. Слобожанське.
27.04.2026 позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 10091), в якій останній вважає заперечення відповідача безпідставними, та те, що на теперішній час відповідач вважається таким, що прострочив своє зобов`язання щодо оплати наданих позивачем комунальних послуг по квартирі №43 в будинку №12 по вул. Енергетиків в м. Слобожанське, власником якої він являється, у загальному розмірі 2192,37 грн, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.
ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання мешканцям м.Слобожанське, Чугуївського району, Харківської області послуг з централізованого опалення водопостачання та водовідведення.
У період з лютого 2025 року по січень 2026 (включно) року позивачем надавалися послуги з централізованого постачання теплової енергії за особовим рахунком №0512, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №43 будинку №12 по вул. Енергетиків міста Слобожанське Чугуївського району Харківської області.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав квартира №43 будинку №12 по вул. Енергетиків в м. Слобожанське, Чугуївського району Харківської області належить на праві власності органу місцевого самоврядування Слобожанській міській раді Чугуївського району Харківської області.
Таким чином, позивач стверджує, що незважаючи на те, що послуги надавалися своєчасно, якісно та в повному обсязі, відповідач не здійснював їх оплату у встановлені діючим законодавством строки, в зв`язку з чим на теперішній час виникла заборгованість, про що свідчать відповідні розрахунки нарахування оплати за житлово-комунальні послуги, а саме: за особовим рахунком №0512, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №43 будинку №12 по вул. Енергетиків м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, у розмірі 2192,37 грн.
Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
У статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ч. 1, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
За приписами ч. 6 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з правовими позиціями Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, не зважаючи на той факт, що житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі укладених договорів, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно з приписами ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підтвердження факту надання позивачем послуг, а також наявності заборгованості у відповідача, позивачем надано, зокрема: розпорядження "Про встановлення плати за абонентське обслуговування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення"; "Про встановлення плати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води"; рішення Слобожанської селищної ради "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуг з постачання теплової енергії і гарячої води", "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", розрахунок нарахування оплати за житлово-комунальні послуги за особовим рахунком №0512, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №43 будинку №12 по вул. Енергетиків міста Слобожанське Чугуївського району Харківської області, у розмірі 2192,37 грн.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.
При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/1762/19, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).
Суд зазначає, що сам по собі факт відсутності підписаних сторонами договору та актів приймання-передачі наданих послуг не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань із надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення на користь відповідача.
Ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Отже, з урахуванням положень названої статті у відповідача наявна заборгованість з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення за період з лютого 2025 по січень 2026 року, у загальному розмірі 2192,37 грн, а строк виконання такого зобов`язання настав.
Суд зазначає, що право власності на квартиру №43 будинку №12 по вул. Енергетиків міста Слобожанське Чугуївського району Харківської області набуто відповідачем 30.01.2025, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.08.2025 № 438327579.
Таким чином, саме з 30.01.2025 у відповідача - Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області виник обов`язок щодо утримання майна, яке знаходиться у його власності.
Проте, у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених приписами законодавства.
Суд враховує, що бухгалтерією житлово-комунального відділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" було проведено перевірку та встановлено, що оплата в сумі 14,88 грн була проведена помилково по особовому рахунку № НОМЕР_1 , так як при сплаті іншим абонентом по іншому особовому рахунку було вказано невірний номер особового рахунку, а тому дану оплату було анульовано за особовим рахунком №0512 та зараховано за адресою та особовим рахунком абонента, який і здійснив зазначену абонентську оплату. Відповідно з чим і змінилася сума заборгованості в розрахунку доданому до позовної заяви.
Посилання з боку відповідача на ці обставини у своєму відзиві, як на заперечення є некоректними, оскільки вони мали місце ще на стадії досудового врегулювання спору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач доводи позивача про наявність у нього заборгованості не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань щодо сплати коштів за надані позивачем послуги, суду не надав.
При цьому, заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позов, судом відхиляються, як такі, що спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.
Суд наголошує, що централізоване опалення — це система теплопостачання, в якій тепло виробляється на одному центральному джерелі (ТЕЦ, велика котельня) і подається через систему трубопроводів (теплотрасу) до багатьох будівель одночасно.
Оскільки належна на праві власності Слобожанській міській раді Чугуївського району Харківської області квартира АДРЕСА_1 розташована у багатоквартирному будинку, під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, централізованої системи водопостачання та водовідведення, від користування комунальних послуг по якій відповідач не відмовився, не встановив індивідуальні прилади обліку, то він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі витрати з оплати послуг не залежно від того, проживає власник у цій квартирі чи ні, чи є у даному житловому приміщенні зареєстровані особи, чи ні, власник цього житлового приміщення, відповідно до вищезазначених приписів діючого законодавства, зобов`язаний, як споживач, оплачувати надані комунальні послуги, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг.
Крім того, відсутність підпису в акті представника житлового будинку не може свідчити про недостовірність зазначених даних та їх не правдивість, оскільки жодними нормами не передбачено обов`язковості такого підпису для підтвердження їх чинності.
Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 2192,37 грн, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.
Ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у процесі розгляду справи та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2662,40 грн покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, 7, код ЄДРПОУ 04397508) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2, код ЄДРПОУ 22927045) заборгованість за комунальні послуги у розмірі 2192,37 грн та 2662,40 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ст. 256, 257 ГПК України рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:
Позивач - Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2, код ЄДРПОУ 22927045).
Відповідач - Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, 7, код ЄДРПОУ 04397508). 

Суддя		І.В. Трофімов