Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2026  	Справа №607/26348/25 Провадження №2/607/2336/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021 у розмірі 151200,00 грн, за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021 в розмірі 2208,43 грн та за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021 в розмірі 12296,00 грн. Загальна сума вимоги 165704,43 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №5106086. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 20000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 28/12-2021-72, згідно з яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 151200,00 грн, з яких: 20000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 131200,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення.
06.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики №77497427. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 1000,00 грн строком на 64 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, згідно з яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2208,43 грн, з яких: 1000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1208,27 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення; 0,16 грн - 3% річних.
08.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір позики №3263801493-131925. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 2000,00 грн строком на 14 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 15.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 15-02/22, згідно з яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12296,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10296,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, згідно з яким до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021, за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021 та за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021.
Оскільки кредитні кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
У судові засідання, в тому числі 23.06.2026, представник позивача не з`явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив, про що зазначив у прохальній частині позову. 
Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, в тому числі 23.06.2026, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12:45 год. 25.06.2026.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.09.2021 ОСОБА_1 оформив анкету-заяву на кредит №5106086 на сайті: miloan.ua, в якій вказані його персональні дані як позичальника, визначена сума кредиту 20000,00 грн, строк кредиту 30 днів з 18.09.2021 по 18.10.2021, комісія за надання кредиту 3000,00 грн, проценти за користування кредитом 10200,00 грн, нараховуються за ставкою 1,70 відсотка від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом.
18.09.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит (індивідуальну частину) №5106086, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2, п.1.3, п.1.4, п.1.5.1, п.1.5.2, п.1.6 сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 18.09.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 18.10.2021. Комісія за надання кредиту: 3000,00 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 10200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована.
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору.
Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п.2.2.3 Договору).
Відповідно до п.2.3.1.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п.2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Відповідно до п.5.1 Договору, позичальник підтверджує зокрема, що:
до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»;
до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч., викладеними у п.6.3) та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору;
умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану;
до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування»;
інформація надана йому товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;
товариство в електронній формі повідомило його шляхом надання доступу до проекту цього договору (індивідуальної частини), правил та іншої інформації, розміщеної на сайті товариства, зокрема в розділах «Документи», «споживачам» про відомості (інформацію) вказані в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). 
Договір підписано ОСОБА_1 18.09.2021 о 21:48 год. одноразовим ідентифікатором Z60894.
У Додатку №1 до договору сторонами визначений графік платежів.
Згідно з квитанцією ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» №3cf9fe43-fe1a-4c03-8abe-570e4cceff5d_637675985105035979, 18.09.2021 ТОВ «Мілоан» ініціювало переказ коштів в розмірі 20000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , призначення платежу: ОСОБА_1 , кредитний договір № 5106086 від 18.09.2021.
Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ «Райффайзен Банк», 18.09.2021 на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 здійснено зарахування коштів в сумі 20000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку, яка знаходиться в електронному форматі на DVD-R диску.
Також до позовної заяви позивач надав відомість про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за кредитним договором №5106086 за період з 18.09.2021 по 17.12.2021. Борг за тілом 20000,00 грн, борг за відсотками 73200,00 грн. Загальний борг 93200,00 грн.
28.12.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021, що підтверджується реєстром боржників від 17.12.2021, платіжним дорученням №0316880000 від 30.12.2021, актом приймання-передачі реєстру боржників від 28.12.2021.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5106086 від 18.09.2021, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 , станом на 10.01.2023 (за період з 28.12.2021 по 23.02.2022) становить 151200,00 грн, з яких: заборгованість по кредиту 20000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 131200,00 грн.

06.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики (ануїтет) №77497427, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ОСОБА_1 у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору).
Відповідно до п. 2 договору: сума позики 1000,00 грн; строк позики (строк договору) 64 днів; процентна ставка 1,6% в день (фіксована); дата надання позики 06.10.2021; знижена процентна ставка 1,6% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% в день.
У п.20 договору (юридичні адреси та реквізити сторін) вказано рахунок позичальника: НОМЕР_3 .
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором neOLc6iBQm.
На виконання умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 06.10.2021 перерахувало ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 1000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000080600/ТНПП від 07.11.2025, та випискою АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_2 , яка знаходиться в електронному форматі на DVD-R диску.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №77497427, який складено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за період з 06.10.2021 по 20.12.2021 (76 днів) складає 2208,27 грн, з яких: 1000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 1216,00 грн – заборгованість за процентами.
22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021, що підтверджується реєстром боржників від 22.02.2022, платіжним дорученням №333740001 від 23.02.2022, актом приймання-передавання реєстру боржників у електронному вигляді від 22.02.2022.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №77497427, який складено ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 складає 2208,43 грн, з яких: 1000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 1208,27 грн – заборгованість за процентами; 0,16 грн – 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦК України.

08.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір позики №3263801493-131925, відповідно до умов якого товариство приймає на себе зобов?язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим Договором (п.2.1 договору).
Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 2000,00 грн (п.2.2 договору). 
Відповідно до п.2.3 договору строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 08.10.2021 та закінчується 22.10.2021 (включно).
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.5 договору).
Відповідно до п.2.7 договору плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.
Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 цього договору (п.3.2 договору).
Відповідно до розділу 10 договору банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 .
Договір підписано ОСОБА_1 08.10.2021 одноразовим ідентифікатором Y4R68G3N.
У Додатку №1 до договору сторонами визначений графік платежів.
08.10.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перерахувало кошти в розмірі 2000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_5 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2873_251006195828 від 06.10.2025.
Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ КБ «ПриватБанк», 08.10.2021 на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_6 здійснено зарахування коштів в сумі 2000,00 грн.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №3263801493-131925, який складено ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 станом на 15.02.2022 складає 2546,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 546,00 грн – заборгованість за процентами (за період з 08.10.2021 по 22.10.2021).
15.02.2022 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021, що підтверджується реєстром боржників від 15.02.2022, актом прийому-передачі реєстру боржників від 15.02.2022.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 , станом на 10.01.2023 (за період з 15.02.2022 по 23.02.2022) становить 12296,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 10296,00 грн.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників (п.2.1 Договору).
Права вимоги вважаються відступленими (переданими) ТОВ «Вердикт Капітал» та набутими (прийнятими) ТОВ «Коллект Центр» в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4) (п. 5.2 Договору).
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Реєстр боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021 у розмірі 151200,00 грн, за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021 в розмірі 2208,43 грн та за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021 в розмірі 12296,00 грн. 
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 02.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021 за період з 10.01.2023 по 02.12.2025 складає 151200,00 грн з яких: 20000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 131200,00 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 02.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021 за період з 10.01.2023 по 02.12.2025 складає 2208,43 грн з яких: 1000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 1208,27 грн - заборгованість за відсотками; 0,16 грн – 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦК України.
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 02.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021 за період з 10.01.2023 по 02.12.2025 складає 12296,00 грн з яких: 2000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 10296,00 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Щодо кредитного договору №5106086 від 18.09.2021.
Судом встановлено, що 18.09.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №5106086 в електронній формі у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, шляхом підпису відповідачем договору одноразовим ідентифікатором. 
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Також встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №5106086 від 18.09.2021 виконало в повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн на його картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» та випискою банку АТ «Райффайзен Банк» по рахунку відповідача.
Згідно із розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 товариство нарахувало заборгованість за кредитом: по тілу кредиту 20000,00 грн, по відсотках станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 73200,00 грн, а також нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 12.12.2021 по 23.02.2022 в розмірі 58000,00 грн, а всього на загальну суму 131200,00 грн.
Згідно з укладеним між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем договору кредит у сумі 20000,00 грн було надано відповідачу строком на 30 днів до 18.10.2021.
Водночас, кредитори нарахували відсотки після спливу цього строку, посилаючись на умови договору щодо автоматичного продовження строку кредитування. 
Однак, суд враховує те, що невиконання позичальником зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту саме по собі не може розглядатися як відкладальна обставина у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України, оскільки фактично призводить до зміни погоджених сторонами істотних умов договору строку кредитування та розміру процентної ставки.
Фактично застосування положень договору про так звану «автопролонгацію» призводить до нарахування процентів за іншою, значно більшою ставкою та за інший строк користування кредитом, ніж передбачено первісними умовами договору та графіком платежів, що за своєю правовою природою є наслідком порушення позичальником зобов`язання і фактично набуває характеру штрафних санкцій, а не плати за правомірне користування кредитом. За таких обставин підстави для нарахування відсотків після спливу погодженого сторонами строку кредитування відсутні. 
Посилання товариства на положення договору щодо так званої автоматичної пролонгації суперечить природі договору споживчого кредитування та вимогам законодавства. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» будь-яка зміна істотних умов договору, зокрема строку повернення кредиту та розміру процентної ставки, потребує чітко вираженої та однозначної згоди споживача. 
Сам по собі факт неповернення кредиту у встановлений строк не може розглядатися, як волевиявлення позичальника на зміну умов договору та продовження строку користування кредитом, оскільки така інтерпретація фактично призводила б до односторонньої зміни кредитодавцем істотних умов договору, що є неприпустимим.
Крім того, позивач заявив вимогу саме про стягнення процентів як плати за користування кредитом відповідно до статті 1048 ЦК України. Однак після спливу погодженого сторонами строку кредитування користування кредитними коштами не може вважатися правомірним, а тому підстав для нарахування таких процентів немає. Нарахування процентів за значно більшою ставкою після закінчення строку кредитування фактично має характер заходу відповідальності за порушення зобов`язання, проте вимоги про стягнення відповідальності за правилами статті 625 ЦК України позивачем не заявлялися.
За таких обставин, суд вважає, що стягненню підлягають відсотки у межах погодженого між сторонами строку кредитування з 18.09.2021 до 18.10.2021 (30 днів) у розмірі 10200,00 грн (20000 х 1,70% х 30).
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5106086 від 18.09.2021 у загальному розмірі 30200,00 грн, що складається із: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10200,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 18.09.2021 до 18.10.2021. 

Щодо кредитного договору №77497427 від 06.10.2021.
Підписуючи договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору №77497427 від 06.10.2021.
Крім того, ОСОБА_1 розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних у ньому умовах.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та випискою АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів ОСОБА_1 по картці.
Відповідачем не спростовано вищевказаних доказів отримання ним кредитних коштів.
Згідно з наданим позивачем розрахунком загальна заборгованість за кредитним договором становить 2208,43 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 1208,27 грн; 0,16 грн – 3% річних.
При визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися лише в межах строку кредитування.
Пунктом 2 договору позики № 77497427 передбачено, що строк позики становить 64 дні, а саме до 08.12.2021 (останній день); процентна ставка (базова) в розмірі 1,6% в день.
Проте, проценти за користування позикою нараховувалися впродовж 76 днів, тобто поза межами строку кредитування, які позивач нараховує саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України.
Представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку кредитування.
Тому, суд вважає, що стягнути з відповідача на користь позивача належить лише суму позики та проценти за договором позики за період з 06.10.2021 по 08.12.2021 (1,6 % за день), що становить 1016,27 грн ((1000 ? 1,6% ? 64 дні) – 7,73 грн сплата процентів).
Проценти з 09.12.2021 до 20.12.2021 нараховані позивачем поза межами строку, на який надана позика, тому не підлягають стягненню.
Правилами надання грошових коштів у позику, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, у тому числі, що у разі невнесення чергового ануїтетного платежу, до складу якого входить частина позики, позичальнику на таку частину позики нараховується процентна ставка у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем сплати такого ануїтетного платежу, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів по кожному подібному ануїтетному платежу (п. 6.7 Правил).
Проте, вказані Правила не підписані відповідачем і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір позики 06.10.2021.
Таким чином, за відсутності доказів про конкретно запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів, надані позивачем Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №77497427 від 06.10.2021 слід задовольнити частково в розмірі 2016,43 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованість за кредитом, 1016,27 грн заборгованість за відсотками (за період з 06.10.2021 по 08.12.2021), 0,16 грн – 3% річних (за 2 дні за період з 22.02.2022 по 23.02.2022).

Щодо кредитного договору №3263801493-131925 від 08.10.2021.
Судом встановлено, що 08.10.2021 ТОВ «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір позики №3263801493-131925 в електронній формі у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, шляхом підпису відповідачем договору одноразовим ідентифікатором. 
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Також, встановлено, що ТОВ «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за договором позики №3263801493-131925 від 08.10.2021 виконало в повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн на його картковий рахунок НОМЕР_5 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку відповідача.
Згідно із розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 товариство нарахувало заборгованість за кредитом: за тілом кредиту 2000,00 грн, за відсотками станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 546,00 грн, відсотки за період з 22.10.2021 по 14.02.2022 в розмірі 9048,00 грн, відсотки за період з 15.02.2022 по 23.02.2022 в розмірі 702,00 грн, а всього на загальну суму 12296,00 грн.
Згідно з укладеним між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем договору кредит у сумі 2000,00 грн було надано відповідачу строком на 14 днів до 22.10.2021.
Відповідно до графіку розрахунків, який підписано сторонами договору, у період з 08.10.2021 по 22.10.2021 (14 днів) відповідач повинен був сплатити відсотки в сумі 546,00 грн, тобто по 39,00 грн в день (546 / 14 днів), відсоткова ставка 1,95 % в день (39,00 грн - платіж за один день / 2000,00 грн – тіло кредиту ? 100).
Проте, проценти за користування позикою нараховувалися впродовж 139 днів, тобто поза межами строку кредитування, які позивач нараховує саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України.
У п. 3.19 договору сторони домовились, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати.
Підпунктом 4.1.2 встановлено, що у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів, або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов?язань за цим договором, позичальник має право порушувати, перед кредитором, питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого п.п. 2.3 цього Договору (тобто 14 днів), шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через особистий кабінет користувача за допомогою ITC, в порядку та на умовах визначених у п.п. 3.19 цього Договору.
Представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку кредитування. Зокрема відсутні докази звернення відповідача до позикодавця про продовження строку користування кредитними коштами та відсутні докази задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника.
Тому, суд вважає, що стягнути з відповідача на користь позивача належить лише суму позики та проценти за договором позики за період з 08.10.2021 по 22.10.2021 (1,95 % за день), що становить 546,00 грн ((2000 ? 1,95% ? 14 дні).
Проценти з 23.10.2021 до 23.02.2022 нараховані поза межами строку, на який надана позика, тому не підлягають стягненню.
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3263801493-131925 від 08.10.2021 у загальному розмірі 2546,00 грн, що складається із: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 546,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 08.10.2021 по 22.10.2021. 
Інші розрахунки здійснені після відступлення права вимоги та поза межами строків кредитування, а тому судом до уваги не приймаються, у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, аналіз статті 137 ЦПК України вказує на те, що учаснику справи можуть бути відшкодовані витрати на правничу допомогу, яка виконана саме адвокатом, а не іншим фахівцем в галузі права.
Представник позивача просить стягнути з відповідача 25000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений загальними зборами 01.11.2023; заявка на надання юридичної допомоги №171 від 03.11.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги №16 від 31.08.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 25000,00 грн.
Проте, надані позивачем докази не підтверджують того, що саме адвокатом та яким адвокатом виконана робота (надані послуги), чи є у нього (неї) відповідний статус.
Відповідно до п. 2.8. Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, надання правової допомоги Клієнту здійснюється партнерами, адвокатами, співробітниками Адвокатського Об`єднання.
За таких обставин, у суду відсутні достовірні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката. Тому, у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат суд відмовляє.
Так як позов задоволений на 20,98% (34762,43 / 165704,43 х 100%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 508,22 грн судового збору (20,98% від 2422,40 грн).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №5106086 від 18.09.2021 у розмірі 30200,00 грн, що складається із: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10200,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 18.09.2021 до 18.10.2021. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №77497427 від 06.10.2021 у розмірі 2016,43 грн, що складається із: 1000,00 грн заборгованість за кредитом, 1016,27 грн заборгованість за відсотками (за період з 06.10.2021 по 08.12.2021), 0,16 грн – 3% річних (за 2 дні за період з 22.02.2022 по 23.02.2022).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №3263801493-131925 від 08.10.2021 у розмірі 2546,00 грн, що складається із: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 546,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 08.10.2021 по 22.10.2021.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 508,22 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження – вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, код ЄДРПОУ – 44276926. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_7 , місце проживання – АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 25.06.2026.

Головуючий суддя  	П. Я. Стельмащук