Справа № 686/31325/25
Провадження № 2-о/686/39/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року         м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді – Стефанишина С.Л.
за участю секретаря судового засідання – Мороза А.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства,
встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо нього. Зазначає, що ОСОБА_5 є його біологічним батьком, однак, при проведенні державної реєстрації його народження в свідоцтві про народження прізвище вказане мамине – ОСОБА_6 , оскільки батьки не перебували в шлюбі, а ім`я батька вказано вірно – ОСОБА_7 . Зазначає, що батьки разом проживали в с. Захарівці, Хмельницького району, Хмельницької області. Заявник час від часу спілкувався з ОСОБА_5 , завжди знав, що останній є біологічним батьком ОСОБА_1 . У 2023 році ОСОБА_5 вступив до лав ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час бойового завдання поблизу н.п. Курахове, Покровського району, Донецької області загинув. 
Зазначив, що встановлення даного факту йому необхідне для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Тому, просить суд встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Від представника заявника ОСОБА_8 надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника, вимоги заяви підтримує.
Від представника заінтересованої особи ОСОБА_9 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 зазначеного Кодексу, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Згідно із ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Як передбачено статтею 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Частиною 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.
У заяві про встановлення факту батьківства, заявником стверджується, що встановлення даного факту йому необхідне для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення. При цьому чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження цього факту, його встановлення не пов`язуєтьcя з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого подання заявником документа, що засвідчував би наявність сімейних відносин між дочкою і померлим її батьком з метою призначення вищезазначеної виплати.
У пункті 9 вказаної Постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства (висновок Верховного Суду у справі №552/4291/22 від 13.09.2023 року).
Судом об`єктивно встановлено, що батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час народження сина не перебував в шлюбі з його матір`ю ОСОБА_6 .
Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком ОСОБА_1 за вказівкою матері записаний ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 19.09.2025 року (а.с. 17).
Заявник позбавлений можливості звернутися до компетентних органів із заявою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, після смерті батька через відсутність документів про його батьківство відносно нього.
Відповідно до висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-1/123-26/3159-БД від 31.03.2026 року, встановлено, що загиблий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,99 % (а..с. 81-84).
Заінтересовані особи у справі не оспорили висновок молекулярно-генетичної експертизи.
Судом становлено, що за життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком заявника та займався його вихованням. Зазначені обставини не заперечуються учасниками справи та підтверджуються фоторгафіями, на яких зображена заявник з батьком, в тому числі під час виписки її матері із пологового будинку (а.с. 14-16).
Суд приймає до уваги, що матір ОСОБА_1 ОСОБА_6 не заперечує щодо батьківства ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_1 .
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13 п. п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Таким чином, з врахуванням встановлених обставин, в тому числі і даних висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні належними та достатніми доказами доведено, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , який при житті визнавав себе його батьком, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України,

вирішив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства – задовольнити.
Встановити факт батьківства, а саме, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 27 травня 2026 року.

Суддя:  Сергій Стефанишин