ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1563/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А. 
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:
від позивача: Добросько Л.В., довіреність від 31.10.2025 (в режимі відеоконференції); 
від відповідача: Лебедєва Л.В., довіреність у порядку передоручення від 12.12.2025 (в 
режимі відеоконференції);
з перервою в судовому засіданні з 27.04.2026 до 25.05.2026, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України, 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБЕТ" (м.Київ) 
до Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради (м.Коростень Коростенського району Житомирської області) 
про стягнення 614 506,43грн.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
ТОВ "ДЕБЕТ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради 614 506,43грн, з яких: 459 181,94грн основного боргу, 116073,87грн інфляційних втрат, 39 250,62грн штрафних санкцій у вигляді 3% річних, зазначивши у рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 459 181,94грн, починаючи з 26.11.2025 до виконання рішення суду, за такою формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу, 3% річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, стягнути вказану суму нарахованих відсотків з відповідача; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він набув право вимоги до Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради на загальну суму 614 506,43грн, яка була заборгованістю останнього перед Дочірнім підприємством "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" (м.Луцьк Волинська область).
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.12.2025 (суддя Прядко О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 05.01.2026.
У відзиві на позовну заяву відповідач не визнає позов повністю та зазначає, що всі надані споживачем акти приймання-передавання електричної енергії оплачені, будь-яких інших актів споживачем не надано, що було встановлено в рамках справи №903/1244/23 (903/36/24). Крім того, рішенням Господарського суду Волинської області в справі №903/1244/23 (903/36/24) визнано недійсними додаткову угоду №2 від 16.05.2022, №4 від 22.09.2022, №5 від 22.09.2022, №6 від 20.10.2022, №7 від 20.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №18 від 04.03.2022, укладеного між ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" та Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради та стягнуто з ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на користь Коростенської міської ради Житомирської області 388 228,98грн зайво сплачених грошових коштів, за непоставлений товар (електричну енергію). Ухвалами в справі №903/1244/23 кредиторські вимоги відділу освіти до ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" визнані на загальну суму 487 218,96грн. На думку відповідача, останній вчинив всі дії щодо виконання умов договору №18 від 04.03.2022 (т.1, а.с.61-66).
У відповіді на відзив позивач відзначив, що не відповідає за зобов`язаннями ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал", яке було ліквідоване у зв`язку з банкрутством, а позивач лише набув права вимоги на наявний борг відповідача перед ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" на підставі аукціону. Рішення, на які посилається відповідач, не мають жодного відношення до позивача, а відсутність оплати відповідача за спожиту електричну енергію стосуються лише грудня 2022 року. Крім того, позиція відповідача є суперечливою, оскільки в листі від 01.05.2025 відділ освіти запропоновував позивачу підписати двосторонній акт взаєморозрахунку на суму 92 933,98грн, натомість в подальшому взагалі заперечує про її наявність, не надаючи жодних підтверджуючих документів про оплату за спожиту електроенергію. Також наголошує, що при розгляду Господарським судом Волинської області справи №903/1244/23 (903/36/24) взагалі не досліджувалось питання сплати відповідачем грошових коштів за спожиту електроенергію за грудень 2022 року (т.1, а.с.245-247). 
В запереченні на відповідь на відзив відповідач вказує, що постачальником не було надано ні акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року ні рахунку на сплату за спожиту електричну енергію. Даний факт було досліджено в рамках кримінальної справи (слідчими діями вилучалась книга вхідної кореспонденції) та було встановлено, що рахунок на оплату та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень місяць 2022 року до відділу не надходив (т.2. а.с.1-3).
У запереченні на відповідь на відзив від 02.01.2026 відповідач доповнив, що прокуратурою та правоохоронними органами були здійснені дослідження та моніторинг, надано висновок від 20.10.2023 про відсутність акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року, відтак твердження позивача про виставлення акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року не підтверджені (т.2, а.с.68-69).
24.12.2025 до суду надійшла зустрічна позовна заява Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБЕТ" про визнання недійсною додаткової угоди №8 від 30.12.2022 (т.2, а.с.17-23).
Указом Президента України від 13.12.2025 №944/2025 суддю Прядко О.В. призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду.
Розпорядженням керівника апарату суду №22/26 від 13.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/1563/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 справу №906/1563/25 розподілено судді Соловей Л.А.
Ухвалою суду від 19.01.2026 зустрічну позовну заяву Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради до ТОВ Дебет" про визнання недійсною додаткової угоди №8 від 30.12.2022 повернуто заявнику.
Ухвалою суду від 19.01.2026 справу №906/1563/25 прийнято до провадження судді Соловей Л.А. (за правилами загального позовного провадження). Підготовче засідання для розгляду справи, та клопотання про витребування доказів призначено на 24.02.2026.
Ухвалою суду від 24.02.2026 витребувано у Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради оригінали документів, які стосуються виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 04.03.2022 за №18 за період з 04.03.2022 по 31.12.2022; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 19.04.2026 (включно), та відкладено підготовче засідання на 23.03.2026. 
05.03.2026 від представника відповідача на виконання вимог ухвали від 24.02.2026 надійшла заява, до якої додані оригінали витребуваних судом документів. В даній заяві уповноважений представник також додатково повідомляє, що довідку з інформацією про щомісячне фактичне споживання електроенергії відповідачем; акти звірки взаєморозрахунків; податкові накладні; розрахунки коригувань до них по господарських операціях; додаток 5 до декларації з ПДВ не мають можливості надати по причині їх відсутності у відділі освіти. Відділ освіти не є платником ПДВ тому податкові накладні та розрахунки коригування відділом не створюються. Довідка про об`єми споживання електричної енергії це не документ відділу освіти, тому ними не створювався. Постачальником не надавався. Відповідно до правил ПРРЕЕ постачальник надає споживачу акт про об`єм спожитої електроенергії для оплати (т.2, а.с.113-114).
Ухвалою суду від 23.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1563/25 до судового розгляду по суті на 27.04.2026.
В судовому засіданні 27.04.2026 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 25.05.2026, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
04.03.2022 між Дочірнім підприємством "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" (постачальник) та Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради (відповідач/споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №18 (т.1, а.с.10-12).
Відповідно до п.2.1. договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію "код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09310000-5 - електрична енергія ("Електрична енергія")" споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Позивач стверджує, що на виконання умов зазначеного договору, Дочірнім підприємством "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" з 04.03.2022 по 31.12.2022 продавалася електрична енергія. Однак зобов`язання по договору щодо проведення оплати за постачання електричної енергії відповідач не виконав в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості перед ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" за грудень 2022 року.
15.02.2025 Дочірнє підприємство "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Григор`єва В.В., що діє на підставі Постанови Господарського суду Волинської області від 20.05.2024 року у справі №903/1244/23 (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕБЕТ", в особі директора Кузьмича С.О., що діє на підставі Статуту (покупець/позивач), керуючись ст.88 Кодексу України з процедур банкрутства 1 склали акт про придбання майна на аукціоні в справі про банкрутство (неплатоспроможність) №2 про фактичну передачу/відступлення продавцем (ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал") покупцю (ТОВ "ДЕБЕТ") наступного майна: права вимоги ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на загальну суму 459 181,94грн, що виникла за договором про постачання електричної енергії споживачу № 18 від 04.03.2022, укладеним між ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" в якості постачальника та Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради в якості споживача (т.1, а.с.40).
18.02.2025 ТОВ "ДЕБЕТ" звернулось до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги за результатами аукціону, в якому повідомило відповідача про те, що право вимоги ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" відступлено за Актом №2 про придбання майна на аукціоні в справі про банкрутство (неплатоспроможність) від 15.02.2025 на користь ТОВ "ДЕБЕТ", який набув нового статусу кредитора за ст. 512, 514 ЦК України та запропонував погасить заборгованість у розмірі 459 181,94грн (т.1, а.с.41).
На виконання повідомлення про відступлення права вимоги відповідач надіслав лист від 13.03.2025 у якому, з метою своєчасного погашення заборгованості просив надати акт №2 про придбання майна на аукціоні і документ в підтвердження оплати по результатам аукціону (т.1, а.с.42).
У листі від 01.05.2025 відповідач зазначив, що ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" має перед Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради та виконавчим комітетом Коростенської міської ради борг в сумі 481 162,96грн та пропонував підписати акти взаєморозрахунку на суму 459 181,94грн між позивачем та відповідачем (т.1, а.с.43)
12.08.2025 представником позивача направлено адвокатський запит до відповідача, в якому адвокат просила надати копії документів за період з 04.03.2022 по 31.12.2022, які стосуються виконання умов договору №18, а саме: акти приймання-передачі електричної енергії; акти звірки взаєморозрахунків; платіжні документи, що підтверджують оплату; податкові накладні, розрахунки коригувань до них по господарських операціях; додаток 5 до Декларації з ПДВ (т.1, а.с.88-89).
У відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив про відсутність заборгованості перед ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" (т.1, а.с.30-31).
За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради 459 181,94грн заборгованості за спожиту електричну енергію в грудні 2022 року, 116073,87грн інфляційних втрат, 39 250,62грн 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.515 ЦК України).
Частиною 1 ст.517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Тобто відступлення права вимоги (цесія) за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Постановою Господарського суду Волинської області від 20.05.2024 у справі №903/1244/23 ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Вказане судове рішення оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим.
В Розділі V Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство (неплатоспроможність).
Так, відповідно до ч.ч.1, 4 ст.68, ч.1 ст.83 зазначеного Кодексу, продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом. Негайно після завершення аукціону електронною торговою системою формується протокол про результати аукціону, який надсилається всім учасникам та замовнику аукціону.
Згідно з ч.1 ст.87 Кодексу, придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні.
Акт про придбання майна на аукціоні складається у простій письмовій формі та не потребує нотаріального посвідчення. Такий акт підписується замовником аукціону та покупцем не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни (ч.2 ст.88 Кодексу).
15.02.2025 ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Григор`єва В.В. (продавець) та ТОВ "ДЕБЕТ" (покупець), склали акт №2 про придбання майна на аукціоні у справі про банкрутство (неплатоспроможність).
Згідно з п.5 акту погоджено, що підписанням даного акту підтверджується фактична передача/відступлення продавцем покупцю наступного майна: права вимоги ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на загальну суму 2 200 502,49грн, що виникла з договорів про постачання електричної енергії та договорів постачання природного газу, укладених між ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" в якості постачальника та юридичними особами, фізичною особою в якості споживачів, зокрема щодо заборгованості на суму 459 181,94грн за договором № 18 від 04.03.2022, укладеним між ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" та відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради.
Таким чином, позивач на підставі договору цесії прийняв право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 459 181,94грн, а також будь-яких інших, передбачених договором та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії.
Позивач зазначає, що відповідач в порушення норм законодавства, не здійснив оплату за отриману електричну енергію за період грудень 2022 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 459 181,94грн.
На підтвердження вимог позивачем надано акт приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії №1003 від 31.12.2022 на суму 469 069,44грн, підписаний представником ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" в односторонньому порядку (т.1, а.с.25). Крім того, позивач наголошує, що у листах від 23.07.2024 та від 01.05.2025 відповідач визнав борг у розмірі 459 181,94грн.
Суд зазначає, що він не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем у певних листах, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.
Відповідач, в свою чергу, заперечує позовні вимоги та повідомляє, що Відділ освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради, як орган місцевого самоврядування, який фінансується з державного і місцевого бюджетів, зобов`язаний проводити оплату відповідно до Бюджетного кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012 року "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України", Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012 та до умов договору. Відповідачу для виконання своїх зобов`язань потрібно акт про прийняття-передання та рахунок з ціною встановленою умовами договору. Для виконання своїх зобов`язань відповідач неодноразово звертався до постачальника про здійснення взаєморозрахунків, однак постачальником не було надано ні акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року ні рахунку на сплату за спожиту електричну енергію. Разом з тим, усі надані постачальником акти приймання передачі електричної енергії за період з березня 2022 по листопад 2022 споживачем оплачені.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області в справі №903/1244/23 (903/36/24) визнано недійсними додаткову угоду №2 від 16.05.2022, №4 від 22.09.2022, №5 від 22.09.2022, №6 від 20.10.2022, №7 від 20.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №18 від 04.03.2022 укладеного між Дочірнім підприємством "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" та Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради та стягнуто з Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на користь Коростенської міської ради Житомирської області 388 228,98грн зайво сплачених грошових коштів, внаслідок необґрунтованого завищення ціни на електричну енергію.
Зазначені угоди були визнані судом недійсними, оскільки останні укладені з порушенням вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.04.2025 у справі №902/1518/23, від 16.04.2024 у справі №921/186/23, від 30.01.2024 у справі №916/542/18, від 30.04.2024 у справі №918/775/23.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором. Таким чином, і поставка електричної енергії, і її оплата мали здійснюватися сторонами у відповідності до умов укладеного договору №18 від 04.03.2022.
Оскільки, додаткові угоди №2 від 16.05.2022, №4 від 22.09.2022, №5 від 22.09.2022, №6 від 20.10.2022, №7 від 20.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №18 від 04.03.2022 є недійсними та такими, що не породжують правових наслідків, розрахунок за товар (електричну енергію) повинен здійснюватися за ціною, визначеною додатком №2 до договору №18 від 04.03.2022 "Комерційна пропозиція".
Позивач наголошує, що за грудень 2022 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 459 181,94грн.
Відповідно до ст.79 ГГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зазначений стандарт доказування підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та від 04.02.2021 у справі №910/11534/18.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Як свідчать матеріали справи, п.5.7. укладеного між ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" К "Луцькводоканал" та відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради договору №18 від 04.03.2023 передбачено, що оплата рахунка постачальника за договором здійснюється споживачем у строк до 20 числа наступного місяця, на підставі отриманого акту приймання-передачі електричної енергії наданого постачальником не пізніше 15 числа наступного місяця, при умові наявності коштів на рахунку споживача. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефони, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання заперечень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. 
Пунктом 4.3. ПРРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.
Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків (п.4.5.ПРРЕЕ).
Відповідно до п.4.13.ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Згідно з п.4.14. ПРРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно.
Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.
Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.
Датою отримання платіжного документа вважається:
1) дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи);
2) дата його отримання від кур`єра;
3) відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції;
4) дата його відкриття споживачем на персональній сторінці (особовому кабінеті) споживача на офіційному вебсайті електропостачальника, оператора системи, що може бути підтверджено програмною платформою, яка забезпечує роботу персональної сторінки з визначенням дати та часу його відкриття;
5) дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії;
6) третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).
Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення відповідачу акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року та виставлення рахунку на оплату за грудень 2022 року із кількістю спожитої електричної енергії, будь-яким з вище перелічених способів.
Крім того, в матеріалах справи відсутні реєстри, отримані від оператора системи розподілу щодо фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником електричної енергії за грудень 2022 року, з якого б вбачався об`єм споживання відповідачем електричної енергії у відповідному періоді.
Суд звертає увагу, що зі змісту претензії №389 від 09.11.2023, на яку в тому числі посилається позивач, вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 459181,94грн існувала станом на листопад 2023 року. 
Також слід відзначити, що долучений позивачем акт приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії №1003 від 31.12.2022 підписаний представником ДП "ЕВОДА Трейд" в односторонньому порядку (т.1, а.с.25) за формою та змістом відрізняється від актів прийняття-передавання товарної продукції за період з березня 2022 по листопад 2022 року (т.1, а.с.101 на звороті, 102-105), які підписані між постачальником та споживачем та оплачені останнім у повному обсязі, що ставить під сумнів достовірність акту приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії №1003 від 31.12.2022.
Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає можливості встановити факт споживання відповідачем електричної енергії в грудні 2022 року у заявленому позивачем до стягнення розмірі.
З огляду на вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що опалення приміщення відповідача відбувається лише за рахунок електричної автономної повітряної системи опалення, чого позивачем не було спростовано належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 459 181,94грн боргу за спожиту електричну енергію в грудні 2022 року. Оскільки позовні вимоги позивача не обґрунтовані, документально не підтверджені, а отже задоволенню не підлягають і похідні позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин 3, 4 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст.73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат. 
Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, суд покладає на позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 7374,08грн. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:  

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено: 10.06.26 

Суддя Соловей Л.А. 

Віддрукувати: 1 - в справу;2-3 - сторонам через систему ЄСІТС