Справа № 638/20811/25
Провадження № 2/638/3482/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року      м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді – Шамраєва М.Є., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОХОРОНА-15" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить cтягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи № 29311/1А/В від 01.07.2021 в розмірі 5 502,26 грн, а також суму судових витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 6475,30 грн.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між сторонами укладено Договір №29311/1А/В на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт відповідача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; що на об`єкті відповідача було встановлено обладнання - Прилад приймально-контрольний "Лунь-25", який був переданий в користування відповідачеві; що в разі розірвання Договору відповідач був зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за Договором та забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця позивача для проведення демонтажу встановленого обладнання, а в разі неповернення обладнання – сплатити позивачеві його вартість; що у зв`язку з розірванням договору та неповерненням відповідачем обладнання і несплатою його вартості, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду та просить стягнути з відповідача вартість неповернутого обладнання, а також інфляційні витрати та 3% річних.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на те, що юрисдикція Шевченківського районного суду м. Харкова не поширюється на розгляд даної позовної заяви; що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів наявності у нього заборгованості, у розмірі, який зазначений у позовній заяві; що жодних доказів про наявність вказаних у Договорі підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку станом на 20.10.2025 р., жодних доказів про направлення мені повідомлень, вимог чи додаткових угод про розірвання Договору, жодних доказів, що укладений договір на теперішній час є розірваним, матеріали справи також не містять; що надані позивачем скріншоти з мобільного телефону жодним чином не можуть бути доказами по справі, оскільки є процесуальний порядок подання таких доказів та вони не доводять факту отримання ним цих листів, а також Договором це не передбачено.
Позивач у відповіді на відзив відхилив наведені відповідачем у відзиві заперечення з таких мотивів: позивачем заявлені вимоги, що виникають з приводу нерухомого майна, а саме вимоги про стягнення заборгованості за договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи № 29311/1А/В від 01.07.2021 між ТОВ «ОХОРОНА-15» та ОСОБА_2 на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського районного суду міста Харкова, тобто, за правилами виключної підсудності; розрахунок ціни позову був доданий до позовної заяви, як додаток №11, та містив всі розрахунки по заборгованості відповідача перед позивачем: як розрахунок основної суми заборгованості, так і розрахунок нарахованих інфляційних витрат та штрафних санкцій відповідно до ЦК України; фактом дострокового припинення договору, підставами такого припинення, є відмова відповідача надати позивачу доступ на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого ППК «Лунь» та відмова провести всі необхідні розрахунки з дотриманням умов Договору, у тому числі, передбачені пунктами вищезазначеного Договору; лист про розірвання договору був направлений на всі мобільні номера телефонів відповідача та/або його довіреної особи: 380501613454, 380950979788, 380501095251, які співпадають з номерами телефонів відповідача, зазначеними відповідачем в Додатку №1 до Договору; також відповідачу було направлено Роз`яснення адвоката як додаткове повідомлення відповідача про розірвання вищезазначеного договору, вих. №03/04 від 28.03.2025.
Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.
01.07.2021 між позивачем та відповідачем укладений договір № 29311/1А/В на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 1.5. Договору, Договір укладається після обладнання «Об`єкта» комплектом засобів сигналізації. На виконання умов пункту 1.5 Договору для надання послуг Позивачем на Об`єкті було встановлено обладнання - Прилад приймально-контрольний "Лунь-25" (далі - ППК), який належить позивачеві на праві власності та який не переходить у власність Відповідача протягом всього часу дії цього Договору. В разі потреби, для підключення «Об`єкту» до ПЦС «Замовник» забезпечує допуск фахівця «Виконавця» для встановлення Приладу приймально-контрольного «Лунь» (надалі – «ППК «Лунь»), за допомогою якого ведеться спостереження за «Об`єктом» та його охорона. «ППК «Лунь» являється і залишається власністю «Виконавця» і не переходить у власність «Замовника» протягом всього часу дії цього Договору. «Замовник» несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого «Виконавцем» «ППК «Лунь» з настанням наслідків, передбачених п.8.1.4 цього Договору.
Для належного надання охоронних послуг на об`єкті відповідача було встановлено прилад приймально-контрольний «Лунь-25ТР» (ППК), що підтверджується актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.07.2021.
В разі розірвання цього Договору відповідач зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим Договором. А також забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця «Виконавця» на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого «Виконавцем» ППК. Наслідки неповернення ППК з будь-яких підстав, передбачені п. 8.1.4 цього Договору (п .3.13 Договору).
Пунктом 8.1.4. Договору визначено, що у разі пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин встановленого на «Об`єкті» ППК «Лунь-25ТР» відповідач в 3-денний строк в безумовному порядку сплачує на розрахунковий рахунок позивача його вартість в розмірі, еквівалентному 116,00 доларів США в національній валюті України за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку.
Відповідно до пункту 10.2. Договору, за вимогою однієї з Сторін, цей Договір може бути припинений або призупинений на певний строк, при цьому Сторона-заявник зобов`язана не пізніше ніж за 5 календарних днів листом письмово повідомити про це іншу Сторону, а також провести необхідні взаєморозрахунки та виконати всі зобов`язання з дотриманням умов цього Договору, у тому числі передбачені п.3.13 цього Договору.
07.11.2024 за вих. № 55/1 позивач повідомив відповідача про розірвання в односторонньому порядку Договору з 01.07.2021 та необхідність повернення ППК «Лунь» або сплати його вартості.
Указаний лист про розірвання договору був направлений на мобільний номер телефону відповідача: НОМЕР_1 , що співпадає з номером телефону, зазначеним відповідачем в Додатку №1 до Договору. Даний факт підтверджується скріншотами з Вайберу та з Телеграм Відповідача. 
Водночас відповідно до п. 8.2 Договору ”Виконавець”щомісяця виставляє рахунки, акти виконаних pобіт (послуг) тощо, надсилаються ”Замовнику” у обраний ”Виконавцем” (СМС, Viber, електронна пошта) з використанням мережі Інтернет за допомогою програмних комплексів.
Тож суд вважає належними надані позивачем докази повідомлення відповідача про розірвання Договору, зокрема з урахуванням того, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є тимчасово окупована територія України.
Також суд ураховує, що 28.03.2025 відповідачеві було направлено за адресою об`єкта за Договором роз`яснення адвоката щодо необхідності повернути приймально контрольний прилад «Лунь-25ТР» позивачу або сплатити його вартість у розмірі, еквівалентному 116 доларів США, яке не було отримане відповідачем.
Оцінюючи аргументи сторін та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає доведеним, що між сторонами укладений Договір № 29311/1А/В від 01.07.2021 на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи.
Згідно з Договором позивач встановив на квартирі відповідача ППК «Лунь».
Після закінчення дії Договору відповідач ППК «Лунь» не повернув, в зв`язку з чим у відповідності до умов Договору повинна сплатити його вартість в розмірі, еквівалентному 116,00 доларів США в національній валюті України, що на дату подачі позовної заяви складає 4844 гривень 24 копійок в національній валюті за курсом, встановленим НБУ на 16.10.2025.
Відповідачем не спростовані доводи позовної заяви, надані позивачем докази, а також розмір заборгованості, завлений стороною позивача. 
Водночас суд відхиляє доводи відповідача щодо непідсудності спору цьому судові, адже спір виник з приводу нерухомого майна, тож при визначенні підсудності справи підлягали застосуванню положення ст. 30 ЦПК України. 
Також суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності обгрунтованого розрахунку заявлених вимог, адже такий розрахунок доданий позивачем до позовної заяви і він сумнівів щодо його обґрунтованості у суду не викликає, водночас будь-якого контррозрахунку відповідачем не надано.
За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача вартості ПКК «Лунь» в розмірі 4 844,24 грн та 3 процентів річних від простроченої суми в розмірі 277,91 грн на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Тож суд частково задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 5 122,15 грн.
Водночас у стягненні інфляційних витрат в розмірі 380,11 грн суд відмовляє з огляду на таке.
Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 130/2604/18, офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другоїстатті 625 ЦК Українищодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другоюстатті 625 ЦК Україниінфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Також, аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19).
В даній справі зобов`язання відповідача щодо повернення вартості ПКК «Лунь» виражене в гривнях з визначенням еквіваленту в доларах США. Отже, втрати відповідача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.
Ураховуючи наведене, відсутні підстави для стягнення інфляційних витрат.
Щодо заявлених судових витрат суд зазначає наступне.
Позивачем пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правничої допомоги № 08/08 від 08.08.2024, укладений між позивачем та адвокатом Матарикіною Світланою Петрівною; Рахунок № 08/10 від 08.10.2024; Акто виконання наданих послуг від 10.10.2025, згідно з якими вартість послуг складає 4000,00 грн; платіжну інструкцію № 470 від 09.10 2025.
Натомість з указаних документів неможливо встановити факт надання адвокатом правничої допомоги позивачеві щодо стягнення заборгованості саме з відповідача.
За таких обставин суд відмовляє в стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Згідно з платіжною інструкцією № 490, що знаходиться у справі, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Тож відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 255,05 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, –
УХВАЛИВ:
Позовну заяву позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОХОРОНА-15" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОХОРОНА-15" (Код ЄДРПОУ: 41611952, Місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Садова,буд. 10/) заборгованість за Договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи № 29311/1А/В від 01.07.2021 в сумі 5 122,15 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОХОРОНА-15" (Код ЄДРПОУ: 41611952, Місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Садова,буд. 10/) понесені позивачем судові витрати в сумі 2 255,05 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя       М.Є. Шамраєв