Справа № 498/218/26
Провадження № 3/517/151/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року	смт. Захарівка	

Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Гончар І.В.,
секретаря - Грози М.В.,
за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Крутоголової О.О.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
03 квітня 2026 року до Захарівського районного суду Одеської області від Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких останій вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - №498/218/26 та № 498/219/26. 
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу справ між суддями вищевказані матеріали справ були передані на розгляд суді Гончар І.В.. Постановою судді від 03.04.2026 у вищевказані справи №498/218/26 (н/п 3/517/151/2026) та №498/219/26 (н/п 3/517/152/2026) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер № 498/218/26. 
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589877 від 12.02.2026, ОСОБА_1 12.02.2026 о 18 год. 10 хв. по вул. Центральній у с-щі Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, керуючи автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Крім того, відповідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №589851 від 12.02.2026, ОСОБА_1 цього ж дня та за тих самих обставин керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його інтереси представляла адвокат Крутоголова О.О., яка заперечувала проти притягнення останнього до адміністративної відповідальності та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Захисник посилалася на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а відеозаписами факт керування не підтверджується.           У судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що саме вона керувала автомобілем Toyota Camry у день події. За її словами, під час руху її засліпили проблискові маячки службового автомобіля поліції, внаслідок чого вона втратила контроль над транспортним засобом та допустила його з`їзд у кювет. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
Працівники поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення, викликалися судом для надання пояснень щодо обставин події та складення адміністративних матеріалів, однак у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.  Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.  Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.         Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи та підлягає перевірці судом у сукупності з іншими доказами.
Із досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписах відсутній момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , відсутній момент його зупинки працівниками поліції та будь-які інші обставини, які б свідчили про виконання ним функцій водія.
При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду саме факт керування транспортним засобом підлягає безумовному доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт перебування особи поблизу транспортного засобу або біля місця дорожньо-транспортної пригоди не свідчить про здійснення нею керування.
Показання свідка ОСОБА_2 суд визнає належними та допустимими доказами. Під час допиту свідок чітко та послідовно пояснила обставини події, повідомивши, що саме вона перебувала за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди. Показання свідка є логічними, узгоджуються між собою та не спростовані іншими доказами у справі.
Будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
Працівники поліції, які складали адміністративні матеріали, у судове засідання не з`явилися та не надали пояснень щодо підстав висновку про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ..
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом у стані сп`яніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом.
Оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом належними та допустимими доказами не підтверджений, відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначає таке.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна.
Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди, суду не надано.    Крім того, зі схеми місця події та інших матеріалів справи вбачається, що внаслідок події пошкодження отримав лише автомобіль Toyota Camry. Відомостей про пошкодження іншого майна, транспортних засобів чи дорожніх споруд матеріали справи не містять. 
Оскільки не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутній причинний зв`язок між його діями та наслідками у вигляді пошкодження автомобіля.
У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.     Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а суд не може перебирати на себе функції сторони обвинувачення та самостійно відшукувати докази винуватості особи.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що органом поліції не доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.
Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року.

Суддя: Ірина ГОНЧАР