Справа № 505/3983/24
№ 2/505/1055/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі: 
головуючої - судді Ващук О.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник АТ «Універсал Банк» (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.09.2020 у розмірі 35 865 грн. 07 коп., заборгованості за пенею - 0,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 0,00 гр., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування вимог, представник позивача посилається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого, відповідачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Так, 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Отже, 02 вересня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до якого йому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 30000 грн. під 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 02.09.2020 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.
Відповідач надав відзив на позов, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував факт укладення договору, разом з тим, зазначив, що договір кредиту був укладений до моменту настання військового стану запровадженого на території України у наслідок агресії російської федерації, були проведені відповідні зміни в законодавстві. Зокрема, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню за кредитом. Також відповідач зазначив, що його матеріальне становище погіршилося, зокрема, у зв`язку з запровадженням на території України військового стану та погіршенням його стану здоров`я, що позбавляє його можливості виконувати в повному об`ємі договірні зобов`язання. Крім того, на думку відповідача, сума тіла кредиту підлягає зменшенню, оскільки розрахована зі сплаченими ним відсотками, та просив залишити без розгляду вимогу позивача про стягнення з нього судового збору, оскільки позивач його не попередив про намір сплатити судовий збір. 
Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якого представник просить суд задовольнити позов, посилаючись на обґрунтованість вимог. Також зазначив, що відповідно деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача та наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 35865,07 грн. Для підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту позивач надав довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, що є належними, допустимим достатніми доказами.
Згідно п. 3 Анкети-заяви до Договору відповідач просив встановити йому кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. Погодився з тим, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового період кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2 % на місяць. Окрім того, Відповідач погодився з тим що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 30000 грн., баланс складає - (мінус) 5 865.07 грн., тобто заборгованість складає 35865,07 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 30000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 5 865.07 грн.
Так, відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за час використання карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 49 042,06 грн., та зроблено витрат по картці на суму 84 907,13 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 35865.07 грн. (84 907,13 грн. - 49 042,06 грн. = 35865,07 грн.). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу поповнення які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Крім того, сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Оскільки кошти на погашення цих послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала.
Крім того, представник позивача вказує, що проценти нараховані банком за користування кредитними коштами у період дії воєнного стану з 24.02.2022 року не є неустойкою за прострочення сплати споживчого кредиту, а отже є правомірним. Списання відсотків за користування кредитними коштами по базовій відсотковій ставці у період дії воєнного стану можна простежити в Деталізованій виписці про рух коштів по рахунку Відповідача, та впевнитись у відсутності інших нарахувань, які можна визначити як нарахування за прострочення виконання зобов`язання. Окрім того у період з 04.2022 р. по 07.2022 p., зокрема й для полегшення кредитного навантаження на споживачів, застосовувалась ще менша процента ставка 19,2 % річних, що можна побачити у розрахунку поданому з позовною заявою. 
Представник позивача зазначив, що відповідачу, з огляду на погіршення його матеріального становища, було запропоновано здійснити погашення першого внеску в розмірі 19447,00 гри., а залишок заборгованості розділити на 6 місяці по 3241,00 грн., при цьому сума фіксується, відсотки не нараховуються, зокрема, 23.12.2024 року, проте відповідачем не було прийнято зазначені умови.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування у позивача копії договору про надання банківських послуг «Monobank” від 02.09.2020 року, який як стверджував ОСОБА_1 , позивач повинен був надіслати йому поштовим зв`язком, однак він нічого не отримував. 
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2025 року клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів було залишено без розгляду.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для долучення до матеріалів справи доказів, залишивши їх без розгляду.
В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Універсал банк», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, згідно змісту позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства «Універсал банк» та не заперечував проти заочного розгляду справи. 
В судовому засіданні 17 квітня 2026 року відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд визнати заявлений позивачем розмір відсотків, пені та штрафних санкцій такими, що є неспівмірними та несправедливими, зменшити розмір відсотків та неустойки до рівня, який не перевищує розміру основного боргу (тіла кредиту). 
ОСОБА_1 подав до суду заяву про проведення судового засідання 27 квітня 2026 року за його відсутності, а також зазначив, що з позовними вимогами не погоджується у повному обсязі. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Універсал банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг Monobank від 02.09.2020 року та відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». Анкета підписана Пірським О.Ю., відповідно до якої він просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов, він погодився з тим, що вказана анкета-заява разом з Умовами і Правилами обслуговування фіз. Осіб в АТ «Універсал Банк» при надані банківських послуг щодо карткових продуктів («Monobank»), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, тарифами, складають Договір про надання банківських послуг, а також, що він отримав примірник Договору в мобільному додатку Monobank та ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.
Крім цього, відповідач беззаперечно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. 
В рамках укладеного сторонами договору АТ «Універсал Банк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму вказану у мобільному додатку, пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2 % на місяць ( 37,2% на рік) з першого дня користування кредитом.
Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.
Стягнення неустойки (штрафу, пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором передбачено п.5 Розділу ІІ обслуговування рахунків фізичної особи, долученого позивачем до позовної заяви. Доказів про те, що дані Умови не відповідають документам, отриманим відповідачем у мобільному додатку при підписанні Анкети-заяви, останнім надано не було.
Положеннями п.п. 2.4. п.2 Розділу І Умов і Правил визначено, що своїм підписом в Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору він ознайомився та погоджується з умовами Договору.
Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, подальше укладення договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору.
Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі.
Відтак суд доходить до висновку про доведеність факту визначення сторонами умов щодо встановлення розміру кредитного, розміру відсотків за користування кредитом, та зобов`язання за порушення виконання договору.
Відповідач в судовому засідання наголошував на тому, що він неодноразово вносив кошти на рахунок карти, разом з тим, оплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені умовами обслуговування рахунків фізичної особи.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року в справі № 342/18017, за відсутності підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки, з врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача фактично отримані та використані ним кошти АТ «Універсал Банк», що в добровільному порядку ним не повернуті.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 35 865,07 грн., заборгованості за пенею - 0,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.
З урахуванням вищенаведенного, наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з первинним документом - випискою з рахунку і умовами кредитного договору, і прийнятий судом як належний і достовірний доказ.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні в сумі 3028 грн.
З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263, суд

в и р і ш и в:
Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 35 865 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором від 02 вересня 2020 року.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3028 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Текст рішення складено 04 травня 2026 року, з урахуванням перебування головуючої судді на лікарняному та зайнятістю в інших справах.
Суддя О.В. Ващук