Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 р. № 520/9147/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.04.2026 щодо внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі ст.30-А графи І розладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі ст.30-А графи І розладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про вчинення відповідачем протиправних дій, які виразилися у відмові позивачу щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку на підставі ст.30-А графи І розладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994. Отже з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 21.04.2026 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у відповідача відомості, на підставі яких ОСОБА_1 взято на військовий облік.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена сторонам до їх електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом на надання відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що внесення відомостей про виключення позивача з військового обліку належить до повноважень того органу військового управління, яким позивач виключався з військового обліку, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наголосив, що не має доступу до первинних медичних документів щодо проходження позивачем військово-лікарської комісії, військово-облікових карток, що унеможливлює самостійну перевірку підстав для виключення позивача з військового обліку.
Також, на виконання ухвали суду від 21.04.2026, відповідачем надано до суду копію військово-облікової картки позивача.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) з 18.11.2024 у військовому званні "солдат" та підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується копією облікової картки позивача, наданої відповідачем. 
Як вбачається з копії довідки (взамін військового квитка) від 21.10.2004, ОСОБА_1 19.09.2000 зарахований у запас на підставі хвороби, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби на підставі статті 30"а" Розкладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994 зі зняттям з військового обліку.
У подальшому, 21.10.2004, ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача взято на військовий облік зі зняттям в той самий день з військового обліку.
У 2026 році, встановивши застосунок "Резерв+", позивач виявив, що перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Листом від 30.03.2026 позивач звернувся на адресу відповідача із заявою щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку на підставі статті 30"а" Розкладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994.
Відповідач відмовив позивачу у внесенні зазначених відомостей до Реєстру листом від 07.04.2026 №992. Вказана відмова мотивована тим, що відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться тим територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, військово-лікарською комісією якого позивач визначався непридатним до військової служби. З урахуванням, що ІНФОРМАЦІЯ_6 є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 , то обов`язок щодо завершення процедури виключення позивача з військового обліку належить саме йому.
Позивач вважає, що відповідачем порушено п.3-4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №559 щодо невнесення актуальних відомостей до Реєстру стосовно військового обліку позивача, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 17 та 65 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на момент виникнення даних спірних правовідносин.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на 19.09.2000, дату проходження позивачем медичного огляду), загальний військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття та призов на військову службу; проходження за призовом або добровільно військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку. У воєнний час загальний військовий обов`язок включає також загальне обов`язкове військове навчання громадян.
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ, щодо загального військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі. До паспортів громадян України цих категорій вноситься відповідна відмітка. 
За нормами частини 3 статті 33 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на 19.09.2000) військовий облік усіх військовозобов`язаних та призовників провадиться за місцем їх проживання, а також за обсягами та деталізацією і поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Відповідно до пункту "а" частини 5 статті 37 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній станом на 19.09.2000), виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Між тим, приписами частини 4 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на 19.09.2000) встановлено, що зняттю з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни, які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на постійне або тимчасове проживання на строк більше трьох місяців (відрядження, навчання, відпустка, лікування тощо); б) які після проходження строкової військової служби прийняті на службу рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, а також взяті на військовий облік Служби безпеки України, Управління державної охорони України та інших військових формувань; в) які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; г) в інших випадках, визначених Міністром оборони України.
Отже, обов`язки щодо взяття, зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних, станом на дату проходження медичного огляду військово-лікарською комісією позивачем, були покладені на відповідні військові комісаріати.
Статтею 16 Закону №2232-ХІІ(в редакції, чинній станом на 19.09.2000) визначено принципи роботи призовних комісій. Так, на районні (міські) призовні комісії покладаються: організація медичного огляду призовників; прийняття рішення про призов громадян на строкову військову 
службу і призначення їх до виду (роду військ) Збройних Сил України чи інших військових формувань; надання відстрочки від призову або звільнення від призову на строкову військову службу; прийняття рішення про направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, для складання вступних іспитів або про відмову цим особам у направленні їх на іспити за станом здоров`я, недостатнім загальноосвітнім рівнем тощо; прийняття рішення про направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу.
Частиною 5 статті 16 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на 19.09.2000), визначено, що відповідно до результатів медичного огляду призовника, моральних і професійних якостей, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна (міська) призовна комісія виносить і оголошує призовникові рішення: про придатність до військової служби і призов на військову службу з призначенням до виду (роду військ) Збройних Сил України чи інших військових формувань, а також визначає строк відправлення його на службу до Збройних Сил України чи інших військових формувань; про тимчасову непридатність до військової служби і надання відстрочки за станом здоров`я; про надання відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтями 17 і 18 цього Закону; про непридатність за станом здоров`я до військової служби в мирний час, обмежену здатність до військової служби у воєнний час і зарахування в запас; про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; про зняття з військового обліку призовників, які втратили громадянство України. 
З наведених законодавчих приписів вбачається, що при визнані громадянина військово-лікарською комісією непридатним до військової служби, такий громадянин підлягав зняттю з військового обліку. А у разі визнання громадянина військово-лікарською комісією непридатним за станом здоров`я до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час, такий громадянин підлягав зарахуванню в запас.
Судовим розглядом встановлено, що згідно з довідкою (взамін військового квитка) від 21.10.2004, позивач пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 та 19.09.2000 визнаний непридатним до військової служби на підставі статті 30 "а" графи І Розкладу хвороб наказу Міністра оборони №2 від 1994 року зі зняттям з військового обліку. Пунктом 7 даного документу визначено, що 19.09.2000 призовною комісією Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_1 зарахований у запас по хворобі (а.с.43).
Також у вказаній довідці містяться відмітки про те, що 21.10.2004 ІНФОРМАЦІЯ_7 позивача взято на військовий облік та знято з військового обліку.
Натомість відмітки про виключення позивача з військового обліку довідка (взамін військового квитка) не містить, а містить запис про зарахування в запас по хворобі.
Рішень ВЛК, які спростовують висновок про зарахування позивача до запасу на підставі хвороби, позивачем до суду не надано.
Отже суд доходить висновку, що позивача на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.09.2000 зараховано в запас по хворобі, а не виключено з військового обліку. Відтак, позивач мав статус військовозобов`язаного та перебував у запасі.
Військовий облік військовозобов`язаних і призовників в період проходження позивачем медичної комісії був врегульований Положенням про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 377 від 9 червня 1994 р. (втратив чинність 19.12.2016 року) (далі - Положення № 377).
Відповідно до п. 3 Положення № 377, військовий облік військовозобов`язаних і призовників проводиться згідно із Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» і цим Положенням за місцем їх проживання (перебування).
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач у період з 22.04.1998 по 27.10.2004 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 30.10.2004 - Золочівським РВ УМВС України в Харківській області зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 37).
Згідно з Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 року N 377 «Про затвердження Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників», наказом Міністра оборони України від 27.06.95 року N 166 затверджено Інструкцію з військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування (чинна до 25.03.2011 року) (далі Інструкція № 166).
Відповідно до п. 10 Інструкції № 166 військовий облік всіх військовозобов`язаних і призовників ведеться за місцем їх проживання і здійснюється у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 року за N 377.
Згідно пункту 16 Інструкції № 166, основними військово-обліковими документами, на підставі яких ведеться персональний облік військовозобов`язаних і призовників, є такі: для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення (видається замість військового квитка); для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці.
Так, позивачем до матеріалів справи долучено довідку (взамін військового квитка) від 21.10.2004, з пункту 8 якої вбачається, що 19.09.2000 позивач визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку за гр. І ст. 30 «а» розкладу хвороб наказ МОУ 1994 р. № 2» та призовною комісією Дзержинського району міста Харкова 19.09.2000 зарахований в запас по хворобі.
В п. 1 Правил військового обліку громадян України (Додаток № 6 до Інструкції № 166), вказано, що військовозобов`язані і призовники зобов`язані перебувати на військовому обліку за місцем проживання: ті, які мешкають у містах і селищах, де є районні (міські) військкомати, - у військових комісаріатах, а які мешкають у сільській місцевості чи у містах і селищах, де немає військкоматів, - у виконкомах міських, селищних і сільських Рад.
В розділі 4 Інструкції № 166 зазначено порядок зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних і призовників.
Зняттю з військового обліку підлягають громадяни: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на постійне або тимчасове проживання на строк більше трьох місяців (відрядження, навчання, відпустка, лікування тощо). Виключенню з військового обліку в органах місцевого самоврядування підлягають громадяни: визнані військово-лікарськими комісіями не придатними до військової служби з виключенням з військового обліку (пункт 22 Розділу 4).
Як вбачається з матеріалів справи, період зняття позивача з військового обліку (згідно відмітки у довідці (взамін військового квитка) та зміни місця реєстрації і проживання (згідно відміток у паспорті позивача серії НОМЕР_3 , виданого ЦВМ Дзержинського РВХМУУМВС України в Харківській області 14.03.1998) збігається. Отже суд висновує, що позивача, у зв`язку зі зміною місця проживання, 27.10.2004 було знято з місця реєстрації у Дзержинському РВК міста Харкова по АДРЕСА_3 , а також знято з військового обліку у Дзержинському РВК міста Харкова 21.10.2004 для взяття на військовий облік за новим місцем реєстрації, у селищі міського типу Золочів, Харківської області.
Натомість, як встановлено судом вище, відомостей про виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, обліковий документ позивача не містить, що свідчить про те, що з військового обліку він не виключався, а був знятий з нього для взяття на військовий облік за новим місцем проживання.
Відповідно до пункту "в" частини 2 статті 37 Закону 2232-XII, (в редакції станом на 19.09.2000) взяттю на військовий облік, призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, призовники або військовозобов`язані, прибулі з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на строк більше трьох місяців. Військовозобов`язані та призовники після прибуття на нове місце проживання зобов`язані у семиденний строк стати на військовий облік. 
Отже позивач після зняття з військового обліку - 21.10.2004, у зв`язку із вибуттям в іншу адміністративно-територіальну одиницю, смт. Золочів, Харківської області, повинен був обліковуватися на військовому обліку за місцем реєстрації, однак такі документи в справі відсутні.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону № 1951-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Частиною 5 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).
За змістом статті 6 Закону № 1951-VIIІ, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).
Ті ж самі за змістом положення містяться у пункті 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, згідно яких районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ, персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 затверджено Порядок оформлення (створення) і видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №559).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним, резервістом, в тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів відповідно до пунктів 3, 4 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ.
За пунктом 3 Порядку № 559, відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів. В разі коли відомості, зазначені в графах 1-5, 13, 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів). Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, перевіряється через портал, районний (міський) територіальний центр комплектування і соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
У разі невідповідності відомостей, зазначених в посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського, старшинського складу, військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, громадянин України для внесення змін повинен скористатися засобами порталу або особисто звернутись до районного (міського) територіального центру комплектування і соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви про внесення змін. В разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі в паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського, старшинського складу, військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, призовник, військовозобов`язаний, резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку, повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до пункту 6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи в паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, вважаються недійсними (пункт 4 Порядку №559).
Військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних, резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3, 4 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів, а також відомостей про звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до національної поліції ( пункт 5 Порядку №559).
Як свідчать дані електронного військово-облікового документа ОСОБА_1 , Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ).
Згідно з довідкою (взамін військового квитка) від 21.10.2004, позивач пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 та 19.09.2000 зарахований у запас на підставі хвороби. 21.10.2004 ІНФОРМАЦІЯ_7 позивача взято на військовий облік та знято з військового обліку, що підтверджено відповідними записами у довідці.
Натомість, як встановлено судовим розглядом, позивач ані ІНФОРМАЦІЯ_4 , ані ІНФОРМАЦІЯ_1 з військового обліку не виключався, відповідних відомостей матеріали справи не містять. 
Також суд враховує відсутність відомостей у матеріалах справи щодо звернення позивача до військового комісаріату за місцем нової реєстрації у семиденний строк, згідно приписів статті 37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для визнання протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.04.2026 щодо внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі ст.30-А графи І розладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі ст.30-А графи І розладу хвороб наказу Міноборони України №2 від 1994.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 , суд висновує, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН