Справа № 560/18244/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

21 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати п. 1.9. наказу № 237 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2025 про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_2 порядковий номер 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та звільнити його з військової служби.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2025 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення для проходження служби до військової частини НОМЕР_3 є протиправним, оскільки позивач повідомив відповідача, що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації.
ІНФОРМАЦІЯ_3 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч.6 ст. 162 КАС України.
Від представника військової частини НОМЕР_1 05.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечує. Зазначає, що позивач звертаючись до суду за захистом своїх прав, їх порушення пов`язує із недотриманням порядку його призову на військову службу. Вказує, що факт неотримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка визначає виключний перелік таких підстав.
Звертає увагу суду, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2025 залучено до участі у справі № 560/18244/25 в якості співвідповідача військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував на загальному військовому обліку за зареєстрованим місцем свого проживання - у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
10 квітня 2024 року ОСОБА_1 призначений на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» з 11 квітня 2024 року, що підтверджується Наказом про особовий склад №49/ОС-24 від 10.04.2024.
12 вересня 2024 року листом ІНФОРМАЦІЯ_6 направив до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» повідомлення про зарахування військовозобов`язаного ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік, а також посвідчення №089 від 09.09.2024 про те, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на строк проведення мобілізації.
26 вересня 2025 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 доправили ОСОБА_1 до збірного пункту за адресою: АДРЕСА_2 . Як зазначає позивач при затриманні він надав посвідчення про бронювання та посвідчення працівника ДУ «ХСІ», однак працівники ТЦК нехтуючи законом силоміць затримали останнього.
У зв`язку з незаконним затриманням, Начальник ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» відразу надіслав вимогу до ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 про надання повної інформації про місце перебування ОСОБА_1 та причини і підстави його затримання. 
09 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що ОСОБА_1 призвано на військову службу 26.09.2025 на підставі Наказу про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації на особливий період № 237 та направлено для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .
Позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2025 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 , а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами 2-3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента та триває станом на цей час.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 23 "Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації" Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Відповідно до п.п. 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Як встановлено судом, на момент мобілізації позивача (26.09.2025), йому, як заброньованому, була надана відстрочка від призову на період мобілізації та на воєнний час, що відповідачами не заперечується.
Отже, позивач, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не міг бути призваним 26.09.2025 на військову службу під час мобілізації в силу наявного правового статусу заброньованого на період мобілізації та на воєнний час.
Таким чином враховуючи викладене, суд вважає, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період" від 26.09.2025 №237 в частині, що стосується призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 є протиправним, а тому його слід скасувати.
Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити з військової служби позивача як незаконно мобілізованого на військову службу під час загальної мобілізації, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про Державну спеціальну службу транспорту», «Про національну безпеку України» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, з метою подальшого вдосконалення та належної організації обліку особового складу Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280 була затверджена Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (далі - Інструкція № 280)
Відповідно до п. 32 розділу ІІ Інструкції № 280, зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців (прийому на роботу працівників) до військової частини; підставою для видання наказу про зарахування до списків особового складу військової частини (про прийом на роботу працівника) є для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Беручи до уваги, що позивач був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 , а потім до військової частини НОМЕР_1 з територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командир частини зобов`язаний був видати наказ про зарахування позивача до списків особового складу частини у день його прибуття до військової частини.
Також суд зазначає, що підстави звільнення військовослужбовця з військової служби передбачені ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка визначає виключний перелік таких підстав та не передбачає таку підставу звільнення з військової служби, як порушення процедури призову на військову службу під час мобілізації (призов військовозобов`язаного, який був заброньованим на період мобілізації та на воєнний час).
При цьому, суд звертає увагу на висновки, викладені в п. 56 постанови Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі №160/2592/23, згідно яких процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 1211,20 грн судового збору.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та приписи ч.3 ст.139 КАС України, на користь позивача необхідно присудити 605,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) 	
Відповідачі:	ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )  Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) 	

Головуючий суддя 		О.О. Михайлов