РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/13308/25
№ 2/183/4527/26
11 травня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, -
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів у якому просить зменшити аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням суду від 21.09.2011 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. На даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Судовим наказом Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 з нього стягнуто аліменти на двох малолітніх дітей від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку. Таким чином, сукупна частка стягнутих з позивача аліментів перевищує 58% його заробітку. Вказав, що донька ОСОБА_5 змінила своє прізвище та по-батькові, чим викреслила дані, які б нагадували про повнокровне споріднення з позивачем, що ображає та обурює позивача. зазначає, що його сімейний стан у зв`язку із народженням дітей від другого шлюбу змінився. Крім того, матір молодших дітей позивача є непрацездатною через перебування у декретній відпустці. Посилаючись на зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища, просив задовольнити його позов.
Ухвалою судді від 23.02.2026 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове.
Відповідачка, не погоджуючись із позовом, подала відзив на позовну заяву у якому просила у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що відповідач не приймає участі в житті дитини. Донька самостійно вирішила змінити своє прізвище та по-батькові, і зробила це за письмового згодою позивача. Зазначає, що позовних вимог про зменшення аліментів на його дітей від другого шлюбу у розмірі 1/3 частини заробітку позивач не заявляв. Вважає, що народження інших дітей не є підставою для зменшення аліментів на утримання старшої дитини. Стягнення аліментів на менших дітей мало штучних характер з метою ініціювати розгляд справи про зменшення аліментів на утримання старшої доньки. Вказує, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів за багато років. Розмір аліментів, які наразі сплачує позивач не покриває і половини витрат на потреби доньки ОСОБА_5 . 
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідачки - адвокат Чумак О.В. у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у позовній відзиві. 
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Донька сторін ОСОБА_4 змінила своє прізвище та по-батькові, внаслідок чого після державної реєстрації зміни імені має прізвище " ОСОБА_8 ", а по-батькові " ОСОБА_9 ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені.
Донька сторін навчається в Івано-Франківському національному медичному університеті, за договором про надання платної освітньої послуги, вартість навчання за один рік - 63000 грн. Кошти за навчання сплачує відповідачка ОСОБА_10 , що підтверджується квитанціями. 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-3614/11 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 29.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття.
На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Самарівському відділу ДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області, станом на 01.04.2026 позивач має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 48350,29 грн.
Позивач працевлаштований у ТОВ «Феррум-Стіл», отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, з якого утримуються аліменти на користь відповідачки.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача та ОСОБА_11 народився син - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача та ОСОБА_12 народилася донька ОСОБА_7 .
Судовим наказом Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2025 у справі №183/11946/25 з позивача на користь ОСОБА_12 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 починаючи з 13 листопада 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з наданими позивачем розписами, ОСОБА_12 отримувала від ОСОБА_1 аліменти, які були стягнуті за судовим наказом №183/11946/25.
Також судом установлено, що у відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_9 народився син - ОСОБА_13 . Відповідачка ОСОБА_10 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу у сумі 860 грн. на місяць.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19 жовтня 2024 у справаі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, у нього змінився сімейний стан - позивач у позивача народилося двоє дітей, а також погіршився майновий стан, оскільки судовим наказом з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку.
Суд відхиляє доводи представника відповідачки про штучність позовних вимог, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях. Стосовно тверджень відповідачки про те. що народження дітей у другому шлюбі не може погіршувати становище старшої доньки, суд звертає увагу, що наразі існує ситуація, коли на користь старшої доньки розмір стягнутих аліментів становить 1/4 частина заробітку, а на молодших дітей припадає по 1/6 частині заробітку.
Оцінюючи доводи сторін стосовно зміни прізвища донькою сторін, суд зазначає, що факт зміни прізвища та по-батькові доньки сторін ОСОБА_5 жодним чином не впливає на розмір аліментів. 
Наявність заборгованості зі сплати аліментів, хоча і є безумовно важливим фактором у правовідносинах між батьками та дитиною, однак сама по собі не може свідчити про зловживання правом чи про недобросовісність реалізації права на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а також не спростовує факту зміни сімейного становища позивача та погіршення його майнового становища.
З урахуванням теперішнього сімейного стану позивача, народження дітей, суд вважає, що стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача є неможливим без погіршення матеріального стану його теперішньої родини. Наведене свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.
Враховуючи встановлений судом факт зміни сімейного становища позивача, народження двох дітей у другому шлюбі, а також з урахуванням рівності прав усіх дітей позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зміни розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 народження, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Такий розмір частки від усіх доходів відповідача буде відповідати інтересам усіх дітей позивача, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
При цьому, суд зазначає, що вимога про відкликання виконавчого листа задоволенню не підлягає, оскільки нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено відкликання судом виконавчого листа, який видано на виконання рішення суду.
Питання повернення виконавчого документу без виконання на вимогу суду урегульовано Законом України «Про виконавче провадження» та має наслідком закінчення виконавчого провадження. Крім того, на час ухвалення рішення існує заборгованість зі сплати аліментів, і відкликання виконавчого листа порушить права доньки сторін на утримання.
На підставі викладено та керуючись ст.ст. 141, 263-268, 273, 274 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-3614/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ( ОСОБА_14 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позовних вимог - відмовити
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач – ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 11 травня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.