ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/262/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кудряшової Ю.В. 
секретар судового засідання: Воробйова І.Г.
за участю представників сторін:
від позивача: Кваша І.В. - адвокат, діє на підставі ордеру серії СА № 1151938 від 19.02.2026 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів); 
від відповідача: Гудименко О.М. - адвокат, діє на підставі ордеру серії АЕ № 1381201 від 25.04.2025 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів). 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиренерго" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" 
про стягнення 342 702,46 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 339 105,67 грн. основного боргу, 1 976,19 грн. 3% річних, 1 620,60 грн. інфляційних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу №27/11/23-01-01 від 27.11.2023 в частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.
15.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов, в якому довів до відома суму, що сплатив суму основного боргу після пред`явлення позову до суду. 
З огляду на наведене відповідач просив закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу та відмовити в частині позову щодо стягнення 1 976,19 грн. 3% річних, 1 620,60 грн. інфляційних.
Прострочення виконання зобов`язання, на думку відповідача, виникло з незалежних та невідворотних обставин, а саме: внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Основними контрагентами підприємства були підрядні організації, які виконували державні інфраструктурні проекти з будівництва та ремонту автомобільних доріг. Однак із початком повномасштабного вторгнення зазначені проекти були згорнуті або призупинені на невизначений строк, що призвело до різкого скорочення замовлень на продукцію підприємства та, як наслідок, до критичного зменшення обсягів виробництва кар`єру.
Крім того, вказані обставини супроводжувалися загальним падінням попиту на будівельні матеріали, порушенням логістичних ланцюгів, нестабільним енергопостачанням та зростанням виробничих витрат, що в сукупності істотно ускладнило здійснення господарської діяльності підприємства.
Також відповідач наголосив на тому, що банківські рахунки ТОВ "Граніт" були арештовані в межах виконавчих проваджень, відкрити відносно ТОВ "Граніт". У зв`язку з цим відповідач був позбавлений можливості своєчасно та в повному обсязі виконувати свої грошові зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії споживачу №27/11/23-01-01 від 27.11.2023, оскільки доступ до грошових коштів був обмежений незалежно від волі підприємства.
З посиланням на наведене вище, відповідач просив суд звільнити відповідача від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, у вигляді нарахування інфляційних втрат у розмірі 1 620,60 грн. та 3% річних у розмірі 1 976,19 грн., з огляду на добровільне та повне погашення основної заборгованості за Договором, а також наявність об`єктивних обставин, що істотно ускладнили своєчасне виконання грошових зобов`язань.
15.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 339 105,67 грн. основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.
01.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 339 105,67 грн. основного боргу та повернення судового збору в сумі 1 450,03 грн.
В судовому засіданні 19.05.2026 господарським судом закрито підготовче провадження. Також за згодою сторін суд в даному засіданні перейшов до розгляду справи по суті.
Також 01.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву про закриття провадження у справі в частині 339 105,67 грн. основного боргу та проси стягнути інфляційні втрати у розмірі 1 620,60 грн. та 3% річних у розмірі 1 976,19 грн.
Представник відповідача в судовому засіданні визнала вимоги позову щодо стягнення інфляційних та річних.
Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиренерго" (Постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" (Споживач) укладено Договір № 27/11/23-01-01 про постачання електричної енергії споживачу (т. 1, а.с. 27 (а.с. 15-23), відповідно до якого останній встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами шляхом визначення умов Договору у відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України та абз. З п. 3.1.7 ПРРЕЕ (п.п. 1.1. Договору).
Пунктом 1.4. Договору встановлено, що обмін документами на виконання умов цього Договору між сторонами передбачає їх підписання КЕП за допомогою сервісу на сайті Центрального засвідчувального органу (надалі також - "ЦЗО") Міністерства цифрової трансформації України - www.czo.gov.ua та надіслання на Електронну пошту іншої сторони та/або надіслання підписаної скан-копії документів на електронну пошту іншої сторони, з подальшим надісланням не пізніше наступного робочого дня засобами поштового зв`язку підписаних уповноваженою особою сторони з проставленням печатки (за наявності) оригіналів документів (для актів в кількості 2 примірника) на поштову адресу іншої сторони, за винятком випадків коли для певного документу цим Договором встановлений інших порядок та/або в системі електронного документообігу "M.E.Doc".
Згідно п.п. 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач в повному обсязі оплачує вартість використаної (купованої) електричної енергії постачальнику, а також здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з Комерційною пропозицією, що є невід`ємним додат ком 2 до цього Договору.
Комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до цього Договору, має містити наступну інформацію:
1) ціну (тариф) електричної енергії;
2) спосіб оплати (необхідно обрати лише один з варіантів; попередня оплата, по факту, плановий платіж);
3) термін падання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати;
4) визначення способу оплати послуг з розподілу електричної енергії або у складі вартості (ціпи) електричної енергії постачальника, або напряму з оператором системи, з яким споживач має діючий договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії;
5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф;
6) розмір штрафу за дострокове розірвання Договору у випадках, не передбачених умовами Договору:
7) термін дії Договору і а умови пролонгації:
8) дата та підписи Сторін:
9) та інші пункти за згодою Сторін (п.п. 5.1. Договору).
Відповідно до п.п. 5.3. Договору, ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.
Згідно п.п. 5.5. Договору, постачальник у строк, визначений цим Договором або Комерційною пропозицією, формує, підписує та надсилає споживачу рахунок на оплату постачання електричної енергії в порядку, передбаченому п. 1.4. цього Договору.
Пунктом 5.9. Договору сторони погодили, що оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, зазначений у Комерційній пропозиції, або у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем.
Постачальник не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, формує та зі своєї сторони підписує та надсилає споживачу Акт прийому-передачі (купівлі-продажу) електричної енергії та Акт звірки в порядку, який зазначений в п. 1.4. цього Договору, а споживач не пізніше наступного дня з дня отримання підписує та надсилає постачальнику в порядку передбаченому п. 1.4. цього Договору Акт прийому-передачі (купівлі - продажу) електричної енергії та Акт звірки (п.п. 5.17. Договору).
Згідно п.п. 5.18. Договору, у випадку, якщо споживач не погоджується з даними, викладеними у Акті прийому-передачі електричної енергії та/або Акті звірки, він зобов`язується протягом 2 днів з дня їх отримання надіслати обґрунтовані заперечення до Акту прийому-передачі (купівлі-продажу) електричної енергії та/або до Акту звірки у порядку, передбаченому п. 1.4 цього Договору.
Відповідно до п.п. 5.20. Договору, у випадку не надіслання споживачем постачальнику підписаного в порядку передбаченому п. 1.4. цього Договору Акту прийому-передачі (купівлі-продажу) електричної енергії та/або Акта звірки до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, або неотримання постачальником обґрунтованих заперечень до Акту прийому-передачі (купівлі-продажу) електричної енергії та/або Акта звірки, такий Акт прийому-передачі (купівлі-продажу) електричної енергії та/або Акт звірки вважається погодженим та підписаним Споживачем.
Пунктом 13.1. Договору сторони погодили, що цей Договір укладається на строк, зазначений в Комерційній пропозиції, яку обрав споживач. Договір набирає чинності з моменту погодження (акцентування) споживачем Заяви-приєднання. Договір діє до 31.12.2025 року, а в частині розрахунків та стягнення неустойки до повного виконання зобов`язань за договором. Даний Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 календарний день до закінчення строку його дії Договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії.
Також сторонами підписано Комерційну пропозицію, якою сторони визначили, зокрема: 
- оплата за постачання планового обсягу електричної енергії не здійснюється Споживачем (п.п. 3.1.);
- до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, споживач здійснює остаточний розрахунок за фактично поставлену у розрахунковому місяці електричну енергію (п.п. 3.2.).
На виконання умов Договору постачальником було передано/відпущено, а споживачем спожито електричну енергію за жовтень - грудень 2025 року в обсязі 33 449 кВт*год на загальну суму 349 105,67 грн., що підтверджується даними оператора системи розподілу АТ "Житомиробленерго" (а.с. 45).
У відповідності до п.п. 1.4. Договору, в системі електронного документообігу "M.E.Doc" споживач отримав виставлений фактичний рахунок на оплату № 3965 від 31.10.2025 на суму 118 397,05 грн. за спожиту електричну енергію в жовтні 2025 року, фактичний рахунок на оплату № 4324 від 30.11.2025 на суму 91 930,55 грн. за спожиту електричну енергію в листопаді 2025 року та фактичний рахунок на оплату № 4710 від 31.12.2025 на суму 138 778,07 грн. за спожиту електричну енергію в грудні 2025 року.
Споживачем, в системі електронного документообігу "M.E.Doc", було підписано :
- Акт № 3794 купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2025 на суму 118 397,05 грн. за спожиту електричну енергію в жовтні 2025 року;
- Акт № 4143 купівлі-продажу електричної енергії від 30.11.2025 на суму 91 930,55 грн. за спожиту електричну енергію в листопаді 2025 року;
- Акт № 4524 купівлі-продажу електричної енергії від 31.12.2025 на суму 138 778,07 грн. за спожиту електричну енергію в грудні 2025 року.
Відповідач, в свою чергу, оплатив спожиту електричну енергію частково в сумі 10 000,00 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи містяться відповідні платіжні інструкції № 605 та № 608 від 12.11.2025 (а.с. 34-35).
Жодних заперечень щодо підписаних Актів постачання електричної енергії та фактичних рахунків відповідачем надано не було.
05.02.2026 відповідачу було повторно направлено рахунки на оплату, Акти постачання електричної енергії споживачу та Акт звірки за 2025 рік. Дане відправлення було отримано відповідачем 11.02.2026 відповідно, що підтверджується трекінгом відправлення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" № 1000902624701.
У зв`язку із простроченням платежу позивачем направлено відповідачу вимогу про сплату простроченої заборгованості за електричну енергію вих. №2701 26.01 від 27.01.2026 (а.с. 40-42).
Листом № 10 від 06.02.2026р. ТОВ "Граніт" визнав заборгованість за спожиту електричну енергію та гарантував її оплату.
З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.
В ході розгляду справи відповідач сплатив вартість спожитої електричної енергії в сумі 339 105,67 грн., що підтверджується платіжними інструкціями:
- № 161 від 11.03.2026 на суму 108 397,05 грн.;
- № 231 від 01.04.2026 на суму 5 000,00 грн.;
- № 285 від 09.04.2026 на суму 138 778,07 грн.;
- № 284 від 09.04.2026 на суму 86 930,55 грн.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2).
В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з постачання електричної енергії.
Статтею 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно з п. 26, 68, 84 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", електрична енергія - це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, серед іншого, договір про постачання електричної енергії споживачу (п. 14).
Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначалося раніше, після звернення позивача з даним позовом відповідач сплатив вартість спожитої електричної енергії в сумі 339 105,67 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 76-79).
За наведених обставин, суд закриває провадження у справі в частині стягнення 339 105,67 грн. основного боргу за спожиту електричну енергію на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Стосовно позовних вимог про стягнення 1 976,19 грн. 3% річних, 1 620,60 грн. інфляційних суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 дійшла наступних висновків.
За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07 лютого 2024 року у справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).
Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18).
Саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519).
Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати.
Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.
Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.
Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, а також зважаючи на наведену позицію Великої Палати Верховного суду, на визнання відповідачем вимог щодо стягнення 1 976,19 грн. 3% річних, 1 620,60 грн., суд вважає останні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1976,19 грн. 3% річних, 1620,60 грн. інфляційних втрат обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення 339 105,67 грн. основного боргу господарський суд закриває провадження у на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки даний борг був сплачений відповідачем після звернення позивача до суду.
Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 339105,67 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" ( 13033, Житомирська область, Житомирський район, смт. Миропіль(з), вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 13563220)
- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиренерго" (10003, м.Житомир, вул. Ольжича, буд. 9 офіс 28, код ЄДРПОУ 44726539) 1976,19 грн. 3% річних, 1620,60 грн. інфляційних втрат та 43,16 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.05.26 

Суддя Кудряшова Ю.В. 

Список розсилки:
1 - позивачу в Електронний кабінет
2 - представнику позивачу в Електронний кабінет
3 - відповідачу в Електронний кабінет
4 - представнику відповідачу в Електронний кабінет