Справа № 134/663/26
2/134/521/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
12 червня 2026 року      селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Швець Л.В., 
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному проваджені з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду селища Крижопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» 22 квітня 2026 року звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 05730-09/2023 від 05.09.2023 року у розмірі 150 000,00 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та відповідачем  ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 05730-09/2023, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 15000,00 грн. строком на 360 днів (п.1.2 Договору), із процентною ставкою, що становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредитування (п.1.4.1 Договору), а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором (п.1.1 Договору). Згідно з п. 3.1. кредитного договору Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу. Згідно п. 1.6 кредитного договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами, що підтверджується листом-повідомленням про перерахування коштів до Договору про надання фінансового кредиту № 05730-09/2023 від 05.09.2023 року. 29.03.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №29032024. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 05730-09/2023 від 29.03.2024 року. На дату відступлення права вимоги розмір заборгованості Відповідача становив: заборгованість за тілом кредиту — 15000,00 грн; заборгованість за відсотками — 77625,00 грн. Водночас, відповідно до умов кредитного договору, нарахування відсотків тривало до закінчення встановленого строку кредитування. Таке нарахування є правомірним, оскільки згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в повному обсязі та на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Отже, Позивач як новий кредитор набув права вимоги не лише щодо вже існуючої заборгованості, а й щодо відсотків, які продовжують нараховуватися відповідно до первісних договірних умов. З урахуванням викладеного, станом на дату закінчення строку кредитування загальна заборгованість Відповідача становить 150000,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту — 15000,00 грн; заборгованість за відсотками — 135000,00 грн.
Враховуючи викладене позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 05730-09/2023 від 05.09.2023 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 15000,00 грн; заборгованість за сумою процентів – 135000,00 грн, що разом становить 150000,00 грн та судові витрати з розгляду справі: судовий збір в сумі 2662,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вирішено питання витребування доказів.
14 травня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.
В судове засідання 12 червня 2026 року сторони не з`явилися
Представник позивача в позовній заяві зазначив проте, що підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, розгляд справи здійснювати у відсутності представника.
Відповідач  ОСОБА_1 була належно повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву та заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідач повідомлялася на адресу, яка вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру (поштові конверти з повістками повернулися з позначкою: «Адресат відсутній за вказаною адресою»). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 12 червня 2026 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що 05 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 05730-09/2023, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 15000,00 грн строком на 360 днів (п.1.2 Договору), із процентною ставкою, що становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредитування (п.1.4.1 Договору), а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором (п.1.1 Договору). 
Пунктом 1.5. Договору передбачено, що Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. 
Зокрема пункт 1.6. Договору передбачає, що Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457 - 08xx - xxxx - 3360 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника підтверджується інформацією, яка надана на виконання ухвали суду, АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та на даний рахунок було зарахування коштів на суму 15000 грн 05 вересня 2023 року.
Кредитний договір, заявка-анкета Клієнта, інформаційне повідомлення споживача, паспорт споживчого кредиту, графік платежів підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W0426 05 вересня 2023 року.
Згідно з п. 3.1. кредитного договору Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Разом з тим договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).
Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, судом встановлено, що 29 березня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 29032024 про відступлення прав вимоги. Згідно цього договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Аванс Кредит» включно і до відповідача  ОСОБА_1  за кредитним договором № 05730-09/2023 від 05.09.2023 року, що підтверджується: самим Договором факторингу № 29032024 від 29 березня 2024 року; платіжною інструкцією 775 від 01.04.2024 року – плата за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 29032024 від 29 березня 2024 року; Актом приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 29 березня 2024 року до договору відступлення прав вимоги № 29032024 від 29 березня 2024 року; витягом з реєстру боржників від 29 березня 2024 року до договору відступлення прав вимоги № 29032024 від 29.03.2024 року, де під № 434 зазначена  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер кредитного договору 05730-09/2023 від 05.09.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , загальна сума боргу – 92 625 грн.
Вищезазначені докази, надані позивачем в підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до нього, суд визнає достатніми та обґрунтованими, та приходить до висновку, що позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання за Кредитним договором № 05730-09/2023 від 05 вересня 2023 року.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування.
Згідно вимог частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 05730-09/2023 (який зроблений первісним кредитором – ТОВ «Аванс Кредит», а також позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» після отримання статусу нового кредитора) вбачається, що в суму заборгованості входить: заборгованість по тілу кредиту – 15000,00 грн, заборгованість по відсотках – 135000,00 грн (які розраховані відповідно до п. 1.4.1 Договору).
Разом з тим, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним договором про надання фінансового кредиту.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Договір про надання фінансового кредиту № 05730-09/2023 був укладений 05.09.2023 року, тобто, до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір.
Отже, відсоткова ставка встановлена договором не відповідає умовам чинного законодавства.
Згідно з ч. 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У частинах першій та другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.4.1 Договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 2,5 % в день у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є не відповідає Прикінцевим та перехідним положенням Закону.
Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з Пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» .
У зв`язку із вище зазначеним, суд приводить свій розрахунок заборгованості по даному Договору: період з 05.09.2023 року по 22.04.2024 року (231 день) – 375,00 грн (2,5%) х 231 днів = 86 625,00 грн проценти за користування кредитом; 
період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року (120 днів) – 225,00 грн (1,5%) х 120 днів = 27000,00 грн проценти за користування кредитом;
період з 21.08.2024 року по 29.08.2024 року (9 днів) –150,00 грн (1%) х 9 днів = 1350,00 грн проценти за користування кредитом.
Отже, разом проценти за користування кредитом становлять - 114975,00 гривень за весь період кредитування (360 днів).
Отже, як вбачається із наведеного між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. 
Із доказів наданими позивачем судом встановлено, що 05 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та  ОСОБА_1  був укладений договір про надання фінансового кредиту № 05730-09/2023 та надано кредит на суму 15000,00 грн. Позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором правомірно.  ОСОБА_1 належним чином не виконала своє зобов`язання, не повернула повністю тіло кредиту, проценти по кредиту, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка встановлена судом, в загальному розмірі 129 975,00 грн, з яких: 15000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 114975,00 – заборгованість по процентах по кредиту.
З огляду на зазначене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в розмірі 129 975,00 гривень, в іншій частині відмовити за безпідставністю.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн та судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2025 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107. За умовами п. 1.1 договору адвокатське об`єднання надає послуги правової (правничої) допомоги адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення незалежного захисту прав і законних інтересів клієнта. Відповідно до Акту № 1324 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.04.2026 року сума наданих послуг наданих позивачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» по боржнику ОСОБА_2 становить 8 000,00 грн. Згідно Детального опису наданих послуг до акту № 1324 від 10.04.2026 року за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року зазначені послуги, а саме: послуги, пов`язані із наданням усної консультації клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами справи; погодження правової позиції клієнта у справі; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта на що витрачено 6 год. 30 хв.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених в суді, підлягає зменшенню до 4 000,00 грн, що є співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 23820 від 14.04.2026 року.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково (86,65%), а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (150000,00 гривень), відповідно до частини першої та другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2306,97 грн (3328 х 0,8 х 86,65); витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3466,00 грн (4000,00 х 86,65).
Керуючись ст. ст. 5,12, 13, 81, 141, 77-80, 280-284, 289 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) - заборгованість за кредитним договором № 05730-09/2023 від 05 вересня 2023 року у розмірі 129 975 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) - судовий збір у сумі 2306 (дві тисячі триста шість) гривень 97 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3466 (три тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 .

Суддя