ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/2725/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди, 
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції та просить наступне.
1. Визнати дії Департаменту патрульної поліції у вигляді направлення на огляд на стан сп`яніння, застосованими до ОСОБА_1 поліцейським Приступою М.Ф., якими протягом 01 години 20 хвилин було обмежено його конституційне право на вільне пересування - протиправними.
2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції завдану моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. 
Позов мотивовано тим, що 23 липня 2025 року близько 06.25 години, перед автомобільним мостом через річку Десна, по трасі Чернігів-Київ, за рухом в бік м. Києва, до Позивача був застосований превентивний захід - зупинка транспортного засобу лейтенантом поліції Приступою М.
Після зупинки транспортного засобу skoda octavia, яким керував Позивач, поліцейський повідомив, що вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння та виписав направлення до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
В подальшому, за адресою м. Чернігів вулиця Івана Мазепи 3, лікарем наркологом ОСОБА_2 був проведений вказаний огляд, за результатами якого було видано висновок від 23 липня 2025 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_1 не виявлення ознак сп`яніння. 
З діями поліцейського, щодо направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння від 23 липня 2025 року, Позивач не згоден, оскільки вважає, що вони здійснені з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, порушили його конституційні права, свободи та інтереси.
Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке. 
З поданих суду доказів убачається, що 23.07.2025 о 05 год. 35 хв. в м. Чернігові, на Київському Шосе, працівниками УПП в Чернігівській області ДПП, було зупинено транспортний засіб Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Транспортний засіб було зупинено на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». 
Поліцейський, до моменту зупинки транспортного засобу, отримав інформацію з централізованої бази даних МТСБУ про відсутність у позивача відомостей про чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Враховуючи, що на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів, керування транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 126 КУпАП), а тому поліцейський мав право зупинити транспортний засіб.
Аналогічного правового висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 04.06.2025 по справі 504/4620/24.
Водія було повідомлено, що за відсутність чинного страхового полісу передбачена адміністративна відповідальність, що в подальшому стало підставою для винесення постанови серії ЕНА № 5290554 від 23.07.2025 року.
Будучи не згодним з прийнятим рішенням, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, Позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА № 5290554 від 23 липня 2025 року.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.12.2025 року по справі № 751/6782/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Максима Приступи, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено повністю.
23.07.2025 року, в ході спілкуванняполіцейського з Позивачем, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та відповідно до вимог чинного законодавства, поліцейським Приступою М. водію ОСОБА_1 було пред`явлено вимогу пройти огляд на визначення стану сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. 
Висновок лікаря - нарколога негативний. 
Спілкування із водієм фіксувалось на нагрудний портативний відеореєстратор.
Суд зазначає, що порядок проходження відповідного огляду регулюється двома основними актами, а саме: “ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року та “Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Крім того, відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У свою чергу, огляд на стан сп`яніння не вважається порушенням права на пересування, оскільки це право не є абсолютним і може бути обмежене законом задля забезпечення безпеки інших громадян.
В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Окремо суд зазначає, що згідно ст. 37 Закону України «Про Національну поліцію», поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України. 
Відлік часу утримання затриманої фізичної особи в спеціально відведених для цього приміщеннях рахується з моменту її фактичного затримання.
Адміністративне затримання - це захід забезпечення провадження справах про адміністративні правопорушення, який полягає у тимчасовому обмеженні свободи пересування і місцезнаходження і застосовується в разі, коли інші заходи адміністративного припинення неефективні для забезпечення належного виконання провадження в справі про адміністративне правопорушення і забезпечення притягнення правопорушника до відповідальності.
Згідно ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 262 КУпА адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні дрібного хуліганства, вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису, порушення порядку організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, при поширюванні неправдивих чуток, вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також військовослужбовця чи образи їх, публічних закликів до невиконання вимог поліцейського, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у разі вчинення поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України військових адміністративних правопорушень під час дії воєнного стану, при прояві неповаги до суду, вчиненні незаконного доступу до інформації в автоматизованих системах, порушення правил про валютні операції, правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, незаконного продажу товарів або інших предметів, дрібної крадіжки, торгівлі з рук у невстановлених місцях, при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у випадках, коли є підстави вважати, що особа займається проституцією, при порушенні правил дорожнього руху, правил полювання, рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, при порушені правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, а також в інших випадках, прямо передбачених законами України.
Адміністративне затримання є важливим інструментом правоохоронних органів у забезпеченні виконання закону та збереженні громадського порядку.
Окремо суд зазначає, що поняття «адміністративне затримання» та «направлення особи для проведення медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не є тотожними.
Суду не представлено доказів того, що інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП лейтенант поліції Приступа М., виявивши у гр. ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та направляючи останнього на огляд до медичного закладу, вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави для визнання дій протиправними та спричинення моральної шкоди, саме за фактом направлення його на огляд на стан сп`яніння.
Виходячи, з наведеного, судом установлено, що співробітниками поліції адміністративне затримання, під час направлення Позивача для проведення медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не здійснювалось.
Відтак обмеження конституційного права Позивача на вільне пересування допущено не було.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департамента патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ,03048) про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ