СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/16903/25
пр. № 1-кп/759/633/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120251050800000717 від 09 липня 2025 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06.11.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_5 ,
встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: 06.11.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження вчинив умисний злочин у сфері обігу психотропних речовин, за наступних обставин.
09.07.2025 за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 3-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 у якого було вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, яку останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 09.07.2025, за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 3-А, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, РVP масою 0,615 г.
Усвідомлюючи, що дана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, поклав її до правого кросівка, у якій був обутий, таким чином придбав та став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено -PVP, без мети збуту, для особистого вживання.
В подальшому, 09.07.2025, о 01 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул.Пшенична, 3-А, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, з правого кросівка, який знаходився у нього на нозі, видав поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною.
Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № CE-19/111-25/42813-НЗПРАП від 22.07.2025 року встановлено, що у наданій на дослідження кристалоподібній речовині бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Загальна маса PVP в речовині становить 0,615 г., PVP, згідно списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, та згідно Таблиці N? 1 Наказу Міністерства охорони здоров?я від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмір виявленого та вилученого PVP масою 0,615 грамів у ОСОБА_3 є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Так зазначив, що придбав за допомогою телеграм - боту через «закладку» PVP для власного вживання та в наступному був зупинений працівниками поліції за адресою: м.Київ, вул. Пшенична,3-А, які вилучили у нього психотропну речовину, яку він придбав. Дату, час та місце події, обсяг психотропної речовини підтвердив, у вчиненому розкаявся.
Згідно ст.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини та не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Суд також пересвідчився в тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, підстави вважати, що обвинувачений оговорює себе або в інший спосіб викривлює визнані ними у судовому засіданні обставини, відсутні. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вважає правильною кваліфікацію його дії за ч. 2 ст. 309 КК як незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею. 
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжуюють покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за скоєне кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі. 
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, 06.11.2024 року ОСОБА_3 засуджено вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.
Згідно ч.1, ч.4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відтак, з огляду на викладене, на підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2024 року, застосувавши п.п.«а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, та призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на залучення експерта (висновок експерта № СЕ-19/111-25/42813-НЗПРАП від 22.07.2025), що становлять 3565 грн. 60 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що ОСОБА_3 як на стадії досудового розслідування, так і під час судового провадження, запобіжний захід не обирався, жодних клопотань від прокурора з даного питання не надходило, а тому зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від 06.11.2024 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць. 
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання у зв`язку з виконанням вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 3565 грн. 60 коп.
Речові докази: психотропну речовину, PVP, масою 0,615 г. та 0,046г., яка зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м.Києві, після набрання вироком законної сили,- знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1