Справа № 308/19931/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

14 травня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2025 року у справі № 308/19931/24 (Головуючий: Ротмістренко О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14 березня 2020 року ТзОВ«МІЛОАН» та ОСОБА_1 за наслідком подання заяви на отримання кредиту № №1953002 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» з використанням одноразового пароля з боку відповідачки укладено Договір про споживчий кредит №1953002 від 14.03.2020р.
За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7000 грн., які позивачем було перераховано на картковий рахунок позичальника.
ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. Станом на 01.04.2020 року прострочена заборгованість за кредитом становить 20125,00 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11725 грн- заборгованість за відсотками, 1400 грн.- заборгованість за комісією.
Позивач зазначає, що 01.04.2020 ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК « ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на підставі договору факторингу №01/04 від 01.04.2020, а 13.12.2021 ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» на підставі договору факторингу №1/4. Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ « ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 20125 грн.
Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» суму заборгованості у розмірі 20125 грн.,, судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Ухвалою Великоберезнянського суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду учасників справи.
Рішенням Великоберезнянського районного суду від 13 березня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за кредитним договором № 1953002 від 14.03.2020 у розмірі 20 125 грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як суд прийняв до розгляду документи позивача, серед яких надало заявку на отримання послуг, але не було надано, належного доказу про укладення договору, підписаного відповідачкою або з використанням кваліфікованого електронного підпису. У матеріалах справи не вказано, що було надано саме повний текст договору, що є обов`язковим підтвердженням укладення угоди. Суд необґрунтовано прийняв до уваги SMS – код як доказ укладення договору, що є спірним та не може вважатися належним електронним підписом згідно з нормами чинного законодавства. Позивач звернувся до суду після істотного пропуску строку позовної давності, за відсутності належних доказів щодо наявності підстав для поновлення цього строку.
Наказом №70-К від 01.07.2025 року змінено назву ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» на виконання Рішення єдиного учасника ТОВ«ФК «ПІНГ-ПОНГ»№17178 від 01.07.2025 р. і перейменовано з 01.07.2025 року з Фінансової Компанії «ПІНГ-ПОНГ» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» СОЛВЕНТІС».
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.
Учасники справи у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку їм електронного документу і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України.
Встановлено, що 14.03.2020 року ОСОБА_1 подала анкету-заяву на кредит № 1953002, відповідно до якої висловила бажання отримати у ТОВ «МІЛОАН» кредит на загальну суму 7000, 00 грн. У заяві, відповідачка, зокрема, вказала власний номер телефону, паспортні дані, адресу місця реєстрації та проживання.
14.03.2020 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 1953002, який з боку відповідачки, підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , вказаний нею у анкеті-заяві.
Згідно з п.п. 1.1. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.5.1., 2.2.1., 2.2.2., 2.4.1.Кредитного договору сторони передбачили всі істотні умови його укладення, такий укладений у порядку спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства.
У Додатку №1 до Кредитного договору № 1953002 від 14.03.2020 встановлено графік розрахунків, який містить розрахунок заборгованості (в тому числі суми кредит, комісії за надання кредиту і процентів) із зазначенням: дати платежу (повернення кредиту та сплати комісії та процентів, а саме: дата платежу 21.03.2020; розміру кредиту – 7000 грн; комісії за надання кредиту – 1400 грн.; проценти – 1225 грн.; разом – 9625 грн. 
14.03.2020 на рахунок ОСОБА_1 ТОВ «Мілоан» перераховано на картковий рахунок 7000,00 грн,.
01.04.2020 між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір факторингу № 01/04 та додаток до договору факторингу, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги, зокрема, за кредитним договором №1953002 від 14.03.2020 на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідачки.
13.12.2021 між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу №1/4, за умовами якого та згідно з додатком до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №1953002 від 14.03.2020.
Згідно з витягом з Додатку до договору факторингу № 1/4 від 13.12.2021залишок боргу на момент відступлення прав вимоги у ОСОБА_1 за кредитним договором 1953002 від 14.03.2020 складає 20125 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту -7000 грн.; заборгованість за відсотками становить 11725 грн; заборгованість за комісією становить 1400 грн.
02.09.2024 представником ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» на адресу ОСОБА_1 , направлено досудову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 1953002 від 14.03.2020 в розмірі 20125 грн.
При постановленні рішення, суд першої інстанції із урахуванням вимог ст..ст. 6, 203, 204, 207, 509, 512, 514, 517, 526, 530, 610, 612,626,628, 638, 1048, 1054 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором заборгованість складає за тілом кредиту – 7000 грн., заборгованість за відсотками становить 11 725 грн. заборгованість по комісії – 14000 грн, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
У даній справі відповідачкою заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року і строки визначені ст..ст. 257,258,362, 559,681,728, 786, 1293 ЦК України, продовжувалися на строк дії карантину.
Крім цього, у період дії карантину в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк якого неодноразово продовжувався та триває.
Отже,загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму і продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні ( постанова Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 727/4133/22).
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.  
Рішення Великоберезнянського районного суду від 13 березня 2025 року року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 травня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ